1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3940/25 1-кс/335/3297/2025
20 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь, освіти вищої, розлученого, такого, що на утриманні непрацездатних осіб не має, директора ТОВ «Запоріжсервіс», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
20.09.2025 до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою в межах строку досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.
Досудовим розслідуванням установлено достатньо підстав для обґрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_8 , керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном, шляхом таємного викрадення майна ПрАТ «Запоріжтрансформатор», яке розташоване на території бази відпочинку «Уют» на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, з метою незаконного збагачення та протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу.
Так ОСОБА_8 , маючи досвід роботи з металоконструкціями, достовірно знаючи про наявність різноманітних споруд та виробів з металу на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішив здійснити їх демонтаж та крадіжку з метою незаконного збагачення.
При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться, ОСОБА_8 у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці залучив до вчинення вказаних злочинів ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб.
Так, ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 16.11.2024, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішили здійснити демонтаж та крадіжку водонапірної вежі з нержавіючої сталі загальною вагою орієнтовно 6,5 т, яка розташована на території бази відпочинку «Уют» на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області.
З метою вчинення крадіжки вказаної водонапірної вежі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , неодноразово, у період з 16.11.2024 по 21.11.2024 незаконно проникли на територію бази відпочинку «Уют» на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, де у зазначений період часу, з використанням газових різаків та іншого невстановленого обладнання здійснювали роботи з демонтажу вказаної водонапірної вежі, в результаті чого 21.11.2024 вона була демонтована.
Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення вищевказаної водонапірної вежі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , неодноразово, у період з 21.11.2024 по 25.11.2024 незаконно проникли на територію бази відпочинку «Уют», яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, де з використанням газових різаків та іншого невстановленого обладнання розрізали вищевказану водонапірну вежу на три частини з метою її подальшого транспортування.
Однак, 25.11.2024 працівниками ПрАТ «Запоріжтрансформатор» було встановлено факт демонтажу вказаної водонапірної вежі, та ними 27.11.2024 було транспортовано дві її частини загальною вагою орієнтовно 3,78 т на територію підприємства, залишивши при цьому на території зазначеної бази відпочинку «Уют» частину вказаної водонапірної вежі вагою орієнтовно 2,72 т.
Користуючись цим, 28.11.2024, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , продовжуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконне викрадення частини вказаної водонапірної вежі з нержавіючої сталі загальною вагою орієнтовно 2,72 т, залучивши до її завантаження та перевезення спеціальну техніку та третіх осіб, які не були обізнані про їх злочинні дії, вивезли її з території вказаної вище бази відпочинку «Уют», тим самим здійснили її незаконне викрадення, чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 108800 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 16.11.2024, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішили здійснити демонтаж та крадіжку опорних металоконструкцій з чорного металу перекриття даху будівлі їдальні, яка розташована на території бази відпочинку «Уют» на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області.
З метою вчинення крадіжки вказаних металоконструкцій, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , неодноразово, у період з 22.01.2025 по 24.01.2025 незаконно проникли на територію бази відпочинку «Уют», яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, де у зазначений період часу, з використанням кутошліфувальних машинок та іншого невстановленого обладнання здійснювали роботи з демонтажу вказаних металоконструкцій, в результаті чого 24.01.2025 частина опорних металоконструкцій перекриття даху вищевказаної будівлі їдальні, вагою орієнтовно 1780 кг була демонтована.
В подальшому, 24.01.2025, продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення вищевказаних металоконструкцій, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , використовуючи кутошліфувальні машинки та інше невстановлене обладнання розрізали вищевказану частина опорних металоконструкцій перекриття даху вищевказаної будівлі їдальні, вагою орієнтовно 1780 кг на менші частини, які в подальшому завантажили до вантажного автомобіля «Тата» д.н.з. НОМЕР_1 та вивезли з території вищевказаної бази відпочинку «Уют».
З метою приховання факту викрадення вказаного майна від правоохоронних органів під час його транспортування до місця збуту ОСОБА_9 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 24.01.2025, діючи умисно, з відома ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , надав останнім документи, які надають дозвіл на транспортування металобрухту, а саме: накладну, посвідчення про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних та кольорових металів, акт походження брухту чорних та кольорових металів, сертифікат якості на вторинні чорні та кольорові метали та товарно-транспорту накладну, які містять завідома неправдиві відомості.
Вказаними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 здійснили незаконне викрадення частин опорних металоконструкцій перекриття даху вищевказаної будівлі їдальні, чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 9790 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 30.01.2025, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішили здійснити демонтаж та крадіжку п`яти металевих силових шаф електропостачання спального корпусу бази відпочинку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області.
Так, 30.01.2025 ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно проникли на територію бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької.
Цього ж дня, продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно проникли до приміщення електрощитової, розташованого на першому поверху спального корпусу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, звідки незаконно викрали п`ять металевих силових шаф електропостачання, а саме: три металевих електричних щити з монтажною панелью IP54 1200х600х300 мм, один металевий електричний щит з монтажною панелью 1800х600х300 мм IP34 та один щит «ЯРП 100 А IP31» 250х490х130 мм, які в подальшому завантажили до вантажного автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 та вивезли з території вищевказаної бази відпочинку «Уют».
З метою приховання факту викрадення вказаного майна від правоохоронних органів під час його транспортування до місця збуту, ОСОБА_9 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 30.01.2025, діючи умисно, з відома ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , надав останнім документи, які надають дозвіл на транспортування металобрухту, а саме: товарно транспортну накладну та інші невстановлені в ході досудового розслідування документи, які містять завідома неправдиві відомості.
Вказаними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 здійснили незаконне викрадення вищевказаних п`ять металевих силових шаф електропостачання, чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 6830,07 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 20.02.2025, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішили здійснити демонтаж та крадіжку металевих фрагментів конструкцій сходів спального корпусу бази відпочинку «УЮТ», яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області.
З метою вчинення крадіжки вказаних металоконструкцій, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 20.02.2025, незаконно проникли на територію бази відпочинку «Уют», яка розташована на території Біленьківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, де з використанням газових різаків та іншого невстановленого обладнання здійснили роботи з демонтажу металоконструкцій трьох верхніх прольотів вказаних сходів, загальною вагою орієнтовно 1,5 т.
З метою приховання факту викрадення вказаного майна від правоохоронних органів під час його транспортування до місця збуту ОСОБА_9 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 20.02.2025, діючи умисно, з відома ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , надав останнім невстановлені в ході досудового розслідування документи, які надають дозвіл на транспортування металобрухту, які містять завідома неправдиві відомості.
Вказаними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 здійснили незаконне викрадення вищевказаних металоконструкцій сходів спального корпусу бази відпочинку «УЮТ», вагою орієнтовно 1,5 т, чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 8250 гривень.
Крім того, постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.
Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання вогнепальної зброї та боєприпасів необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова зі складним прикладом «АКС-74» калібру 5,45х39 мм та бойові проміжні патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 5 шт.
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно зберігав вищевказані автомат Калашникова зі складним прикладом «АКС-74» калібру 5,45х39 мм та бойові проміжні патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 5 шт за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 до 06.05.2025.
06.05.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено вищевказані автомат Калашникова зі складним прикладом «АКС-74» калібру 5,45х39 мм та бойові проміжні патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 5 шт.
Крім того, постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.
Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання бойових припасів та вибухових пристроїв необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вибуховий пристрій військового призначення, а саме бойову ручну осколкову гранату М67 та вибуховий пристрій військового призначення, а саме бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, які згідно з висновками експерта відносяться до бойових припасів.
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно зберігав вищевказані бойову ручну осколкову гранату М67 та бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1 за адресою: м. Запоріжжя, пров. Вечірній, буд. 8 до 18.09.2025.
18.09.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено вищевказані бойову ручну осколкову гранату М67 та бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1.
06 травня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
18 вересня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.
08.05.2025 слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням суми застави в сумі 60 560 гривень.
09.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» після внесення застави.
Після внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя;
- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну, строком до 09.07.2025 року.
01.07.2025 слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 06.08.2025.
25.07.2025 слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 25.09.2025
Згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
На думку сторони обвинувачення, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.
Окрім цього, ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості загримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення вказаного злочину у цьому кримінальному провадженню, що підтверджується тим, що йому відомі данні та місця мешкання вказаних осіб.
Крім того, ОСОБА_4 будучі підозрюваним у даному кримінальному провадженні, та таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, повторно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв.
Вказане, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним викраденням чужого майна та незаконним зберіганням вогнепальної зброї та боєприпасів, свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За ствердженням сторони обвинувачення, вказані факти свідчать про наявність ризику повторного вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.
Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування й суду, впливати на свідків та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри по епізоду від 18.09.2025 щодо зберігання боєприпасів. Зокрема, сторона захисту звернула увагу на те, що боєприпаси, зберігання яких інкриміноване ОСОБА_4 , були вилучені не за його місцем проживання, а за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_3 . Підозра, про яку повідомлено ОСОБА_4 , ґрунтується виключно на показанням ОСОБА_13 , який, будучи допитаний як свідок, повідомив, що вилучені у нього гранати йому передав на зберігання ОСОБА_4 разом з іншими предметами, схожими на зброю та боєприпаси.
На думку сторони захисту, підозра не може ґрунтуватись лише на таких показаннях, оскільки, по-перше, між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 існують неприязні стосунки, що піддає сумніву показання останнього; по-друге, з незрозумілих причин ОСОБА_13 не притягнутий до кримінальної відповідальності, хоча в його діянні також наявні ознаки зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу; по-третє, стороною обвинувачення не надано жодного об`єктивного доказу належності ОСОБА_4 вилучених у ОСОБА_13 гранат (відбитків пальців, слідів ДНК тощо); по-четверте, у дні, коли за показаннями ОСОБА_13 . ОСОБА_4 приніс йому на зберігання боєприпаси, ОСОБА_4 перебував під контролем військовослужбовців ТЦК та СП, і тому фізично не міг вчинити такого діяння.
Також сторона захисту посилалась на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи під заставою, не порушував покладених на нього відповідних обов`язків, що в сукупності з необґрунтованістю підозри вказує на відсутність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, і надає підстави для відмови у задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.
У такому клопотанні має бути зазначено, зокрема, про обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Оцінка обґрунтованості первинної підозри, повідомленої ОСОБА_4 , вже була надана слідчими суддями при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу відносно нього, і наразі відсутні підстави для переоцінки цього питання.
Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне надати оцінку обґрунтованості підозри за епізодом від 18.09.2025 щодо зберігання боєприпасів.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри за вказаним епізодом підтверджується такими доказами:
протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 18.09.2025;
протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 18.09.2025;
протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що вилучені у нього зброю то боєприпаси йому на зберігання приніс ОСОБА_4 ;
протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого останній упізнав ОСОБА_4 , як особу, яка принесла йому на зберігання зброю та боєприпаси.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої (такої, що не є явно необґрунтованою) підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Зокрема, слідчий суддя виходить з того, що на поточній стадії досудового розслідування показання свідка ОСОБА_13 , надані ним після попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, в сукупності з відомостями про те, що раніше ОСОБА_4 вже був викритий на зберіганні зброї без передбаченого законом дозволу, надають достатньо підстав для підозри.
При цьому слідчий суддя зауважує, що доводи сторони захисту, хоча й не спростовують обгрунтованість підозри як таку, заслуговують на увагу і підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування.
Також слідчий суддя в межах розгляду даного клопотання не має повноважень для надання оцінки тому, чи відповідають закону дії органу досудового розслідування щодо непритягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, і діючи лише в межах зміненого повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом зброї та боєприпасів, є таким, що існує і потребує запобігання.
Так, незважаючи на заперечення підозрюваним своєї причетності до інкримінованого йому діяння за епізодом від 18.09.2025, слідчий суддя зауважує, що, по-перше, це не перший епізод викриття підозрюваного у діянні такого характеру, і по-друге, що за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 (тобто у сусідньому з ОСОБА_13 будинку), під час обшуку також були виявлені і вилучені предмети, ззовні схожі на зброю та боєприпаси, і щодо яких ще тривають експертні дослідження на предмет їх ідентифікації. Доданий до клопотання протокол НСРД у виді зняття інформації з телекомунікаційних мереж, яким зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_4 за період з 10.06.2025 по 04.07.2025, також непрямо, але вказують на його систематичну зацікавленість у питаннях, пов`язаних із зброєю.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду, а також щодо ризику впливу на свідків слідчий суддя виходить з того, що вся попередня процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження свідчить про те, що він не вдавався і не намагався вдаватись до цього, дотримувався процесуальних обов`язків, покладених на нього у зв`язку з перебуванням під заставою, а тому відсутні підстави вважати, що таки ризики існують та зумовлюють необхідність взяття його під варту.
Разом з цим слідчий суддя зауважує, що запобіжний захід у виді застави не став стовідсотковою гарантією того, що не виникне підстав для повідомлення ОСОБА_4 про нову підозру, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, який за наведених вище обставин буде цілком достатнім запобіжним заходом.
Строк запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, який станом на час розгляду клопотання слідчого продовжений до 06.10.2025.
Питання щодо звернення суми сплаченої за ОСОБА_4 застави у дохід держави перед слідчим суддею не було порушено. Не вбачає підстав для цього і слідчий суддя з власної ініціативи, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні в тому числі злочинів корисливої спрямованості, що не виключає можливості спрямування суми застави на відшкодування шкоди, у разі визнання його винуватим.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-179, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід у виді застави, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08.05.2025, на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на період часу починаючи з 20.09.2025 і до 06.10.2025 року включно, у строк якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії цієї ухвали, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
не покидати цілодобово місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;
не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;
утриматися від спілкування з свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;
прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок невідкладно з`явитись до органу Національної поліції за місцем проживання для зарахування на облік як особи, до якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 13 год. 15 хв. 24.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1