Справа № 489/5695/25
Провадження № 1-кс/489/1931/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

29 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025 за №0003087, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Кам`янець-подільського району Хмельницької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів одруженого, маючого на утриманні одну дитину, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

14.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання просив його задовольнити.

Підозрюваний під час розгляду клопотання просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки бажає продовжити військову службу. Зазначив, що військову службу проходив з 2015 року, є учасником бойових дій та має відзнаки. Військову частину залишив у 2023 у зв`язку з травмою руки та неможливістю через це проходити військову службу. Також пояснив, що після самовільного залишення військової частини жодних дій направлених на повернення до військової служби не вчиняв. Працював будівельником на підставі цивільних договорів. Має дружину з якою проживає за місцем реєстрації. Сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу.

Захисник під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вважав не доведеними ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив при обранні запобіжного заходу, враховуючи ризик переховування, визначити ОСОБА_6 заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Першим слідчим відділомТУ ДБР у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003087 від 19.05.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України.

За версією органу досудового розслідування, старший матрос ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 12.06.2023 самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 , незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця.

14.05.2025 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, копія якого була направлена підозрюваному засобами поштового зв`язку за вказаним у клопотанні та повідомленні про підозру місцем проживання, а також до військової частини, в якій він проходив службу.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22.05.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук, кримінальне провадження зупинене.

28.12.2025 ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 22.07.2025.

Постановою від 28.12.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлене.

Щодо обґрунтованості підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 03.07.2025, відповідно до якого внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, актом проведення службового розслідування від 17.06.2023 та наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.06.2023 №137 про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 ; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.01.2023 №12 про призначення ОСОБА_6 з13.01.2023 на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 ; медичною характеристикою від 14.06.2023, виданою начальником медичної служби ВЧ НОМЕР_1 , згідно якої діагноз ОСОБА_6 - здоровий; довідкою-доповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.06.2023 №40/4733 по факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 16.01.2024, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 30.01.2024.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання за інкриміноване діяння, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, після самовільного залишення місця служби протягом тривалого часу не повернувся на службу.

При оцінці ризику незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженню необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд, під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від учасників процесу (ст. 23 КПК України). З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, з якими проходив службу у одному підрозділі військової частини і тому може контактувати з ними. Тобто, існує ризик незаконного впливу на свідків до моменту безпосереднього отримання судом показів від учасників процесу та дослідження їх судом.

При цьому слід зазначити, що прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_6 , який зі слів одружений, має на утриманні дитину, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, проте з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином право визначати чи не визначати розмір застави належить до повноважень слідчого судді, суду.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на п`ятдесят днів.

Строк перебування під вартою ОСОБА_6 обчислювати з дати його затримання 28 грудня 2025 року до 15 лютого 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1