Справа № 304/826/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/301/24 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року про виправлення описки у вироку зазначеного суду від 10 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року виправлено описку в зазначеному вироку, а саме у мотивувальній частині вказано про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Абзаци перший та другий резолютивної частини викладено у наступній редакції: « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн».

На зазначену ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що вона є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки неправильне призначення судом покарання є наслідком неправильного застосування закону, така помилка повинна бути усунута судом апеляційної інстанції при перегляді судового рішення і аж ніяк судом, який ухвалив вирок шляхом виправлення описок. Просить суд, оскаржувану ухвалу суду про виправлення описки скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав, тому апеляційний суд вважає що кримінальне провадження можна розглянути без участі обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали суду, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її із наведених у ній мотивів, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , який в цьому питанні поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону.

Так, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України і призначено покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року виправлено описку у цьому вироку, а саме у мотивувальній частині вказано про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Абзаци перший та другий резолютивної частини викладено у наступній редакції: « ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн».

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення арифметичних чи граматичних помилок (описок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст такого рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, а тому виправлення допущених у вироку чи ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Проте, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, судом першої інстанції під час постановлення ухвали 19 квітня 2024 року описки не виправлялись, натомість були внесені зміни до резолютивної частини вироку від 10 квітня 2024 року, які вплинули на суть вироку та призначення покарання, що відповідно до вимог ст. 420 КПК України належить виключно до компетенції суду апеляційної інстанції.

З аналізу вимог кримінального процесуального закону (ст. ст. 379, 421 КПК України) та роз`яснень п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 03 червня 2016 року «Про правові позиції Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» слідує, що питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону віднесено до компетенції судів вищих інстанцій і не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 644/11638/15-к зроблено висновок, що: «керуючись положеннями ст. 379 КПК України, суд має право виправити лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки. Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, належить до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно».

Отже, суд першої інстанції допустив істотні порушення кримінального процесуального закону (ст. 379 КПК), через що ухвала про виправлення описки підлягає скасуванню.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а ухвала місцевого суду підлягає безумовному скасуванню.

З урахуванням того, що на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, прокурором подана окрема апеляційна скарга в частині призначення судом виду покарання, то апеляційний суд розгляне вказане питання під час апеляційного перегляду вироку суду, а судове провадження, яке стосується виправлення описки, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 379, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року про виправлення описки у вироку Перечинського районного суду від 10.04.2024 у кримінальному провадженні №000070 від 13.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, скасувати.

Судове провадження про виправлення описки закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді