Справа № 147/607/25
Провадження № 1-кп/147/158/25
УХВАЛА

іменем України

16 вересня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000878 від 28.02.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України.

30 липня 2025 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , в якому вона просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, кримінальне провадження №040000878 від 28.02.2025 закрити. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, бажає продовжити військову службу. Командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби. Захисник вважає, що підстав які б унеможливлювали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності немає.

13 серпня 2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про долучення до клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, відповіді на адвокатський запит та копії повідомлення сім`ї (близьких родичів) №324 від 06.02.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої випливає, що ОСОБА_6 02.02.2024 під час виконання бойового завдання із утримування агресії РФ під час виходу з позицій зник безвісти поблизу населеного пункту Первомайське Покровського району Донецької області; вівши доводи викладені в ньому.

16вересня 2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про долучення до матеріалів справи свідоцтв про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , батьками яких зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 подане клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задоволити клопотання, оскільки він добровільно звернувся з клопотанням про продовження проходження служби у військову частину та має намір продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та повідомив, що відсутні законодавчо визначені підстави для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за ст. 407 КК України, на підтвердження чого надав вимогу про судимість, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002978 від 28.11.2024, повідомлення про підозру та ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 10.04.2025 у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, а саме: сторони захисту на підтримання заявленого клопотання, прокурора на заперечення проти клопотання сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною п`ятою статті 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із ч.1-ч.2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зі змісту обвинувального акта встановлено, що солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, у військовому званні «солдат», в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, о 20.30 годині 05.12.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 09.03.2025 коли добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим фактично припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 був призваний на військову службу. До відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений не вперше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.407 КК України спростовуються дослідженою судом ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 квітня 2025 року, відповідно до якої клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002978 від 28.11.2024 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернуто прокурору. Тобто судом не вирішувалось клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України по суті, адже таке клопотання було повернуто прокурору.

Станом на дату розгляду клопотання сторони захисту, суду не надано доказів на підтвердження подальшої долі кримінального провадження №0002978 від 28.11.2024.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, сформованої, зокрема, у справах №715/396/23, №761/1571/23, №447/528/22, особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. В той же час особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попереднє, у т.ч. і необережне кримінальне правопорушення, звільняти від кримінальної відповідальності як таку, що вчинила злочин вперше, неможливо.

Окрім того, згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1ст.44 КК України.

Вказане дає суду обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений не звільнявся від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України під час дії воєнного стану з нереабілітуючих підстав, під час постановлення ухвали про повернення клопотання прокурору ОСОБА_4 не був присутній, а тому йому не роз`яснено суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, а також не роз`яснено, що він має право на судовий розгляд кримінального провадження на загальних підставах. Тобто, на даний час у суду відсутні підстави вважати, що факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0002978 від 28.11.2024 мав місце, а також суду не надано доказів на підтвердження того на якій стадії знаходиться згадане вище кримінальне провадження.

Інших переконливих доказів притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України суду не надано.

Суд зауважує, що ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України закріплюють презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_1 останній надає письмову згоду на проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_1 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Крім того, стороною захисту надано суду наступні докази, які в сукупності з іншими характеризуючими обвинуваченого відомостями враховуються судом під час постановлення рішення:

- довідку КП «Калинівський міський центр ПМСД» №138 від 24.04.2025 відповідно до якої ОСОБА_8 , 1960 року народження, встановлено діагноз: ІХС, стабільна стенокардія напругилифузний атеросклеротичний кардіосклероз, коронаросклероз, аортосклероз. Фіброз стулок АК з помірним стенозуванням, мітральна регургітація. Незначна легенева гіпертензія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст,ст І, риз високий.СН ІІ А.ФВ 60%. Хронічний бронхіт, ремісія. Висновок: Потребує постійного підтримуючого лікування;

- повідомлення сім`ї (близьких родичів) з якого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання із стримування військової агресії російської федерації під час виходу з позицій зник безвісти поблизу населеного пункту Первомайське Покровського району Донецької області;

- копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з яких встановлено, що вони є рідними братами, а ОСОБА_8 їх матір`ю.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби останнім, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Згідно з ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Суд наголошує, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Щодо обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обраний ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2025 року, який неодноразово продовжувався Тростянецьким районним судом Вінницької області і діє до 22.09.2025, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності необхідно скасувати, та негайно звільнити його з-під варти у залі суду.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 285, 286, 288, 203, 370- 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч. 5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження №0000878 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2025 - закрити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Після набрання ухвалою законної сили зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 невідкладно забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 , та зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 , для продовження проходження військової служби.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено о 08 годині 10 хвилин 18 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1