У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.11.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Снігурівка Миколаївської області, громадянки України, раніше не судимій, зареєстрованій та фактично проживаючій по АДРЕСА_1 ,

підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.185 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 04 січня 2026 року.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

підозрювана: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції )

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_6 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на підозрювану ОСОБА_6 строком до 04 січня 2026 року обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі м. Снігурівка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи для виїзду за кордон; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку прокурора, стороною обвинувачення було доведено наявність всіх заявлених в клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та було доведено, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти наявним ризикам.

Зазначає, що слідчим суддею не мотивовано неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_6 інших більш суворих, аніж особисте зобов`язання запобіжних заходів, які з більшою імовірністю змогли б гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Також прокурор стверджує, що враховуючи наявні ризики, необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В проваджені СВ ВП № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000045 від 27.09.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що вона обіймаючи посаду начальника відділу освіти Горохівської сільської ради, умисно, з інших особистих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи настання негативних наслідків, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану здійснила розтрату бюджетних коштів відділу освіти Горохівської сільської ради при нарахуванні та виплаті заробітної плати педагогічним працівникам. Всього із серпня 2020 року по березень 2023 року ОСОБА_6 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, здійснила розтрату бюджетних коштів у загальній сумі 3 543 455,77 грн, на яку нараховано соціальний внесок у сумі 779 560,27 грн, що у загальному складає 4 323 016,04 грн.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника відділу освіти Горохівської сільської ради в період часу з 04.08.2020 по 21.04.2023 року здійснювала свою діяльність у службовому кабінеті, що розташованому за адресою: вул. Поштова, 8 в с. Горохівське Баштанського району Миколаївської області, в якому на той час знаходились товарно-матеріальні цінності, які перебувають на балансі вказаної установі. У подальшому, у невстановлений під час проведення досудового розслідування дату та час, але не пізніше 21 квітня 2023 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні зазначеного службового кабінету відділу освіти Горохівської сільської ради, вирішила здійснити крадіжку вищевказаних товарно-матеріальних цінностей.

Невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, власником якого є відділ освіти Горохівської сільської ради, з метою власного незаконного збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_6 , яка раніше скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України, із свого службового приміщення (кабінетів) відділу освіти Горохівської сільської ради таємно, в умовах воєнного стану, запровадженого з 24 лютого 2022 року на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє на теперішній час, повторно викрала принтер марки «Саnon» моделі «MF3010» чорного кольору з інвентарним номером 11130006 вартістю 8 339,20 грн, а також стільці офісні чорного кольору в кількості 3 шт. з інвентарними номерами 111300023, 111300028, 111300029, вартістю 640,80 грн (кожен) на загальну суму 1 922,40 грн.

Викрадене майно ОСОБА_6 привласнила та розпорядилась на свій розсуд, чим спричинила потерпілій юридичній особі - відділу освіти Горохівської сільської ради матеріальну шкоду на загальну суму 10 261,60 грн.

29.10.2025р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри та про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.4 ст.185 КК України

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В клопотанні зазначено, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, але дійшов висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.3 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, за останній можливе покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину. Колегія суддів, вважає вірним зазначене слідчим суддею, що прокурором була доведена наявність ризиків, передбачених п. 1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній та ризику впливу на свідків, з якими підозрювана знайома особисто та може здійснювати на них вплив шляхом вмовляння, тощо, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчим суддею були враховані відомості щодо особи підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки і добровільно з`являється до слідчого судді, слідчого, прокурора, офіційно працевлаштована, одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, єдина хто здійснює догляд за матір`ю похилого віку, яка потребує піклування, через вік та хворобу.

На думку колегії суддів, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід, а саме такий, як особисте зобов`язання, не здатний запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні. Не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За такого доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що слідчим суддею не обґрунтовано застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є слушними.

Судом оцінено репутацію підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, дотримується належної процесуальної поведінки, враховано фактичні обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких вона підозрюється та вірно застосовано саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, та вважає, що саме цей запобіжний захід, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04.11.2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: