Провадження по справі №1-кс/522/6817/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2025 представник скаржника ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з скаргою, в якій просить:

1. Визнати незаконним рішення старшого дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одесьій області ОСОБА_4 щодо відмови у оголошенні в розшук громадянина Грузії ОСОБА_5 та громадянина України ОСОБА_6 , оформлене постановою про відмову у задоволенні клопотання від 02.12.2025.

2. Зобов`язати старшого дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одесьій області ОСОБА_4 провести слідчі дії щодо оголошення у розшук громадянина Грузії ОСОБА_7 та громадянку України ОСОБА_6 , для проведення їх допиту та пред`явлення підозри.

На обґрунтування скарги зазначає, що на теперішній час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переховуються від правоохоронних органів, ухиляються від явки до органу досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000409, наявна інформація, що вони виїхали за кордон з метою уникнення відповідальності.

Тому, на думку скаржника, є всі підстави для оголошення їх у розшук згідно вимог КПК України, для подальшого встановлення їх місцеперебування, проведення їх допиту та вручення їм підозри.

Слідчий судя, перевіривши доводи скаржника, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у скарзі, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий суддя повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у суді; 3) подана в строк, передбачений ч. 1ст. 304 КПК, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1ст. 303 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

Правовий зміст ст. 303 КПК України полягає у тому, що слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише не вчиненням процесуальної дії в межах, встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим, прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованої постанови.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, діючи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000409, яке розслідується СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одесьій області, під процесуальним керівництвом прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

01.12.2025 року потерпілий звернувся з клопотанням до дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про оголошення в розшук осіб, які, можливо, причетні до вчинення шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_3 .

За результатами розгляду вказаного клопотання, дізнавачем 02.12.2025 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про оголошення в розшук громадянина Грузії - ОСОБА_5 та громадянки України - ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим скаржник просить слідчого суддю визнати бездіяльність слідчого, яка на його думку полягає у винесенні незаконної постанови дізнавачем про відмову у оголошенні осіб у розшук, що як наслідком може створити умови для затягування досудового розслідування.

У п. 18 ст. 3 КПК України зазначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

З огляду на те, що дізнавач у порядку ст. 220 КПК України розглянув клопотання потерпілого та виніс постанову про відмову в його задоволенні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність бездіяльності з боку органу досудового розслідування, оскільки клопотання потерпілого було розглянуто та за його результатами ухвалене відповідне рішення.

В своїй скарзі ОСОБА_3 також просить суд надати оцінку діям дізнавача СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 з точки зору законності винесеної постанови від 02.12.2025 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого про оголошення у розшук громадянина Грузії ОСОБА_5 та громадянина України ОСОБА_6 .

Слідчий суддя роз`яснює скаржнику, що розглядаючи скаргу в порядку ст. 303 КПК України, суд не наділений повноваженнями визнавати рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування або прокурора законними чи незаконними, а може перевірити дотримання вимог КПК України слідчим під час розгляду клопотання потерпілого і прийняття рішення на підставі заявленого клопотання.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги слідчий суддя має право ухвалити лише одне з рішень:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому слідчий суддя не здійснює перевірку правомірності рішення по суті кримінального провадження і не ухвалює висновків щодо його законності чи незаконності. Такий підхід випливає також із ст. 26 КПК України, відповідно до якої суд під час кримінального провадження здійснює лише ті повноваження, які прямо передбачені Кодексом.

У разі непогодження з прийнятим слідчим рішенням, скаржник може його оскаржити з наведенням своїх доводів щодо його невідповідності вимогам процесуального законодавства, вимагаючи його скасування. Проте, таких вимог скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 ,- не містить.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя дійшов висновку, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов переконання, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 24, 26, 303-307, 309 КПК України, слідчий судя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності слідчого, яка полягає у відмові в задоволенні клопотання про оголошення осіб у розшук, поданої в порядку 303 КПК України у кримінальному провадженні № 0000409.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя: ОСОБА_8