Справа № 359/8986/21
У Х В А Л А

10 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, заяву про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

учасники судового розгляду:

прокурор (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС) ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений (в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор») ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

в провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Розгляд здійснює суддя ОСОБА_3 .

04 листопада 2025 року через канцелярію суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 .

У поданій заяві захисник ОСОБА_6 стверджував, що суддя ОСОБА_3 є упередженим щодо його підзахисного ОСОБА_4 .

Про це свідчать події, які мали місце 16 жовтня 2025 року, у ході розгляду поданого ним клопотання про скасування запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 .

У цьому клопотанні він посилався на те, що ОСОБА_4 утримується під вартою 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців 4 (чотири) дні. Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 підлягає перерахунку у строк відбутого покарання, із врахуванням Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на це, він стверджував, що якщо вина ОСОБА_4 буде доведена в повному обсязі, йому у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі буде зараховано 11 (одинадцять) років 2 (два) місяці 4 (чотири) дні, що перевищує максимальну межу санкції ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 127 КК України.

Разом з цим, у клопотанні він, також, посилався на те, що ОСОБА_4 не може впливати на свідків, потерпілих та знищити докази, оскільки прокурор відмовилась від допиту свідків, потерпілі не бажають давати покази, а всі письмові докази вже долучені до матеріалів справи.

Натомість, суд ухвалою від 16 жовтня 2025 року відмовив у скасуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_6 вважав, що наведене суддею ОСОБА_3 мотивування свідчить про упередженість останнього стосовно ОСОБА_4 .

Він вказував, що суддя погодившись із наведеними ним аргументами, про те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 підлягає зарахуванню з розрахунку день за два, вказав, що максимальне покарання ОСОБА_4 може бути призначене, за ч. 3 ст. 147, ч. 2 ст. 127, ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, а тому суд стверджував, що строк попереднього ув`язнення не перевищував максимальний строк позбавлення волі, який може бути призначений ОСОБА_4 .

Крім того, з цієї ухвали видно, що суд самостійно перекваліфікував обвинувачення, оскільки вказав, що ОСОБА_4 обвинувачують за ч. 3 ст. 147 КК України, а не за ч. 3 ст. 146 КК України, що на його думку є катуванням.

06 листопада 2025 року до суду надійшли письмові заперечення прокурора ОСОБА_5 , в яких вона заперечила проти заявленого відводу судді ОСОБА_3 , посилаючись на те, що захисник ОСОБА_6 не навів жодного доводу, який дає підстави сумніватись в неупередженості судді ОСОБА_3 . Усі доводи захисника ОСОБА_6 по суті зводяться до незгоди з ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року і повинні бути предметом перевірки суду апеляційної інстанції під час розгляду відповідної апеляційної скарги.

10 листопада 2025 року у судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав свою заяву, посилаючись на аргументи, які наведені у ній, додатково вказавши, що суддя ОСОБА_3 під час судових засідань постійно підказує прокурору. Крім того, він був свідком, як прокурор ОСОБА_7 , після подачі ним відводу до канцелярії, тиснула на голову суду, щоб той залишив його заяву без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти заявленого відводу судді ОСОБА_3 на підставах наведених нею у письмових запереченнях від 06 листопада 2025 року.

Суддя заслухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви про відвід, дійшла висновку, що в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (п. 107, рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 жовтня 2013 року, за заявою № 21722/11).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Отже, на думку судді, для того, щоб стверджувати про упередженість судді, необхідні об`єктивні та обґрунтовані причини, які підтверджуються доказами, а не лише позиція заінтересованої у відводі особи.

Суддя вважає, що сама по собі незгода з судовими рішеннями судді не є підставою для відводу, оскільки згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства вони переглядаються судом апеляційної інстанції, а не суддею першої інстанції під час розгляду питання про відвід судді.

Отож, оскільки наведені захисником ОСОБА_6 доводи, у розмінні ст. 75 КПК України, не є підставою для відводу судді, оскільки зводяться до незгоди з судовим рішення, а інші наведені ним обставини не підтверджені доказами та не свідчать про упередженість судді ОСОБА_3 , суддя відмовляє в задоволенні заявленого ним відводу.

Керуючись ст. 75, 80-82, 392, 395, 532 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити захиснику ОСОБА_6 у задоволенні заяви від 04 листопада 2025 року про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000682 від 12 серпня 2021 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 17 листопада 2025 року о 10:20 годин.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8