УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 рокуСправа № 495/7954/25
Номер провадження 1-кс/495/2195/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.10.2025 внесено до ЄРДР №0001385 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 15.07.2025 року № 4524-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, тобто, до 05.11.2025 05 години 30 хвилин.

Так, 10 жовтня 2025, о 13 годині 24 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Затоківського ЗЗСО, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вулиця Заріпова, 2, проходячи повз зону для паркування велосипедів, керуючись раптово виниклим прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, вирішив викрасти з подвір`я школи велосипед марки «CORSO», моделі «PRIMO RM-26707 26"» чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , з метою розпорядження вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6247,25 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень 25 коп.).

Після вчиненого ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи за кермом викраденого велосипеду марки «CORSO», моделі «PRIMO RM-26707 26"» чорного кольору, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення підозри особі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2025 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтування повідомлених підозр ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним від 11 жовтня 2025 року допитом потерпілої ОСОБА_6 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 11жовтня 2025 року, за результатом котрого встановлено наявність камер відеоспостереження;

- проведеним 13.10.2025 року оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, що розташована на ганку Затоківського ЗЗСО за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт. Затока, вул. Заріпова, 2.

- проведеним оглядом від 13 жовтня 2025 року, за результатом котрого вилучено викрадене майно;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_7 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним від 13 жовтня 2025 року допитом ОСОБА_6 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілого/потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 є особою, котра раніше неодноразово була притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, та засуджена за їх скоєння, в тому числі до покарання у вигляді позбавлення волі, й враховуючи що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, включно із запобіганням вчиненню нових злочинів, в даному випадку факт притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, свідчить про відсутність в особи чиннику виправлення, що у свою чергу має значимість в оцінці органом досудового розслідування наявності таких ризиків, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, показами котрих викриваються його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як є особою котра притягувалась до відповідальності за вчинення злочинів.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язане з тим, кримінальні правопорушення, у вчиненні котрих він підозрюється, є тяжкими злочинами.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з відсутністю підстав вважати, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язок, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину, зазначив, що співпрацює зі слідством та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.10.2025 внесено до ЄРДР №0001385 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення підозри особі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2025 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтування повідомлених підозр ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним від 11 жовтня 2025 року допитом потерпілої ОСОБА_6 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 11 жовтня 2025 року, за результатом котрого встановлено наявність камер відеоспостереження;

- проведеним 13.10.2025 року оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, що розташована на ганку Затоківського ЗЗСО за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт. Затока, вул. Заріпова, 2.

- проведеним оглядом від 13 жовтня 2025 року, за результатом котрого вилучено викрадене майно;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_7 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним від 13 жовтня 2025 року допитом ОСОБА_6 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є мінімальною, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний намагався вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на вік підозрюваного те, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, співпрацює зі слідством із самого початку та приймає добровільну участь у всіх слідчих діях із конкретними та детальними описами всіх обставин скоєного.

Слідчий суддя зауважує, що дійсно у даному кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра відносно підозрюваного ОСОБА_4 , а також акцентує увагу на вчиненні останнім тяжкого злочину, але враховує вік підозрюваного, його особу та ставлення до скоєного.

Стосовно вказаних в клопотанні ризиків, які на думку слідчого можуть перешкодити дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється спростовується тим, що при обранні міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до тримання під вартою на підозрюваного покладається ряд таких обов`язків, при виконанні яких повністю забезпечується дієвість кримінального провадження.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів (наявність обґрунтованої підозри), вивчених матеріалів, які характеризують підозрюваного, а також з огляду на вік підозрюваного та наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 58 діб, тобто до 16.12.2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (повідомлення) слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 24.10.2025 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_9