ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 679/29/26

Провадження № 11-сс/820/53/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року задоволено клопотання слідчого СВ ВнП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Наришкіне Урицького району Орловської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого у ТОВ «ЛісТрансСервіс», не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесяти днів, до 14 березня 2026 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у сумі 166400 гривень (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_6 або інший заставодавець мають право внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у будь-який момент протягом строку дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого відділення відділення поліції №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора або суду, за першою вимогою;

- не відлучатися із міста Нетішина Шепетівського району Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування поза межами судового процесу зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявністю).

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2026 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000016 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація ч.3 ст.299 КК України.

12 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_6 10 січня 2026 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_1 , маючи умисел на жорстоке поводження з тваринами, в порушення приписів Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», згідно яких забороняється нанесення побоїв, травм, отруєння тварин, забороняється бити, вбивати, отруювати чи калічити домашніх тварин, ігноруючи існуючі правила та нехтуючи встановленими у суспільстві нормами поведінки по відношенню до тварин, умисно, усвідомлюючи розташування квартири на 7-му поверсі багатоквартирного будинку, викинув з вікна, відчинивши останнє, із значної висоти, собаку породи «Той-тер`єр», яка тимчасово перебувала на утриманні під його піклуванням, розуміючи наслідки протиправних дій, вчинених особливо болючим способом, що завдало собаці мучення, фізичного болю та спричинило тілесні ушкодження, які призвели до загибелі тварини. Відповідно до протоколу патолого-анатомічного розтину тварини Хмельницької державної регіональної лабораторії від 12 січня 2026 року загибель тварини собаки породи «Той-тер`єр», віком 13 років, настала 10 січня 2026 року та спричинена розривом внутрішніх органів внаслідок механічного пошкодження, що призвело до внутрішньої кровотечі. Органом досудового розслідування дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.299 ч.3 КК України, а саме, як жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварини, з особливою жорстокістю та активним способом».

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивувала своє рішення тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, санкція статті якого визначає покарання у виді позбавлення волі, на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією тварини. Вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.1), п.3), п.4), п.5) КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, на які вказують слідчий і прокурор. Крім того, останнім доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Врахував слідчий суддя під час прийняття рішення і дані, які характеризують особу підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Свої вимоги аргументує тим, що ухвала слідчого судді є необ`єктивною та такою, що прийнята з порушеннями норм КПК.

Звертає увагу на стан здоров`я ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю.

Вважає, що жоден з перерахованих ризиків у кримінальному провадженні слідчим не підтверджений реальними доказами. Немає доказів у слідства і про те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, слідчих, прокурорів чи експертів.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією тварини. Про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість та наявність доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також те, що він не має міцних соціальних зв`язків, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку.

Існує в даному кримінальному провадженні і ризик впливу на свідків, які будуть допитані судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті.

Про ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, свідчить те, що, будучи обізнаним про обставини вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_11 офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату і пенсійні виплати, як особа з інвалідністю, оскільки все це враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.184 КПК копія клопотання та матеріалів має бути вручена підозрюваному не пізніше ніж за три години до початку розгляду. Якщо підозрюваний або захисник підписали протокол про вручення без зауважень або фактично брали участь у засіданні, вивчаючи матеріали справи, право на захист вважається реалізованим.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК судове рішення підлягає скасуванню лише тоді, коли порушення перешкодило суду ухвалити законне рішення. Якщо в протоколі судового засідання зафіксовано, що захисту було надано час для ознайомлення з матеріалами безпосередньо в суді (наприклад, оголошувалась перерва), то процесуальне порушення вважається усунутим.

Якщо сторона захисту не заявляла клопотання про відкладення розгляду клопотання для ознайомлення з додатками в суді першої інстанції, подальше посилання на це в апеляційній скарзі може розцінюватися як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник отримали копії клопотання 12 січня 2026 року о 15 годині 15 хвилин та о 17 годині 40 хвилин відповідно (а.с.5).

Згідно з журналом судового засідання, розгляд клопотання слідчим суддею розпочато об 11 годині 46 хвилин 13 січня 2026 року, будь яких клопотань стороною захисту про відкладення розгляду клопотання слідчого для ознайомлення з додатками не заявлялося.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і наявність у підозрюваного хвороби, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, до 14 березня 2026 року включно, з визначенням застави в розмірі 166400 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3