Провадження №1-кп/447/226/25
Справа №447/2046/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, Львівської області, кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №00326 від 24.06.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме, 30.05.2024 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який повністю сплачено 08.07.2025,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину щодо вчинення кримінального правопорушення проти правосуддя, а саме: 30.05.2024 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.38.2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який, повністю сплачено 08.07.2025. на шлях, виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя, а саме невиконання постанови суду, що набрали законної сили.

Так, постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.04.2022 у справі №447/394/22, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу. 07.05.2022 вказана постанова набрала законної сили.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» заборонено керування транспортними засобами особам, до яких застосовано, зокрема, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішення суду, 23.06.2025, близько 23:00 год., рухаючись по вул. Ходорівській, 8 у м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» із д.н.з НОМЕР_1 та після чого був зупинений працівника сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_4 , умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.382 КК України ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.3 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Під час вибору заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як вбачається із наданої представником Стрийського РВ №1 філії Державної установи « Центр пробації» у Львівській області досудової доповіді ризик повторного вчинення ОСОБА_4 в майбутньому нового злочину середній.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, 30.05.2024 Миколаївським районним судом Львівської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який повністю сплачено 08.07.2025., за місцем проживання характеризуються типово, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, активно сприяв розкриттю злочину, як обставина, яка пом`якшує покарання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні, а тому суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі з позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з керуванням транспортними засобами, зі звільненням на підставі ст.75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з іспитовим строком.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з керуванням транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: оптичний диск із зображенням відео фіксації вчинення кримінального правопорушення залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1