Справа № 202/2629/25
Провадження № 1-кс/202/5805/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000010 від 13.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра в інтересах ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000010 від 13.02.2024 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 07.07.2025 року, у справі № 202/2629/25 було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та було надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення речей та документів за адресою: АДРЕСА_1 .

09.07.2025 року органом досудового розслідування було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 . Слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області всупереч ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, було незаконно вилучено ряд речей та документів, які не були зазначені в ухвалі суду, зокрема: мобільний телефон Iphone Pro Мах сірого кольору, у чохлі, який належить ОСОБА_6 , мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах сірого кольору у чохлі чорного кольору, разом із сімкарткою Київстар НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ; ноутбук Notebook PC HP650ZZ, чорного кольору у чорній сумці разом із зарядним пристроєм, який також належить ОСОБА_6 , смарттодинник Apple Watch LTE WR-100M DIVE-40M WATCH ULTRA, який належить ОСОБА_3 ; грошові кошти у розмірі 119 000 гривень, 2825 Євро, та 26244 доларів США, які належать членам родини ОСОБА_7 , в тому числі і власниці квартири, в якій було проведено обшук, банківські картки АТ «КБ Приватбанк» у кількості трьох штук № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_3 .

Зазначає, що арешт на вищезазначене майно має бути скасований з огляду на ряд підстав. Так, звертає увагу суду на те, що ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_3 не є службовими особами вищевказаних підприємств, в розумінні КК України, а отже не можуть бути суб`єктами кримінального правопорушення, обставини якого розслідуються у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000010 від 13.02.2024 року. Вилучене, в ході обшуку майно не є ані знаряддям, ані об`єктом кримінально-протиправних дій, не містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Окремо вказує, що Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпро від 15.07.2025 у справі N?202/2629/25 задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні N?0000010 - прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури та накладено арешт тільки на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме банківських карток, годинника ОСОБА_9 , до слідчого судді у термін визначений абзацом 2 ч.5 ст. 171 КПК України, до суду станом на 21.07.2025 року ані прокурор ані слідчий не звернувся, а отже воно має бути негайно повернуто особі у якої воно було вилучено - ОСОБА_3 .

Вилучені грошові кошти належать ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подану ОСОБА_3 28.03.2025 року за минулий 2024 рік, де в розділі 12 якої «Грошові активи» зазначено про наявні готівкові кошти, як у ОСОБА_8 так і у ОСОБА_3 , які вони зберігали за місцем свого мешкання.

Адвокат ОСОБА_10 надав заяву в якій просив розгляд справи проводи без участі володільця майна ОСОБА_3 та його представника.

Слідчий надав заяву, відповідно до якої просить суд проводити розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор надав заяву, відповідно до якої просить суд проводити розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, проти задоволення клопотання заперечував.

Як встановлено слідчим суддею, 09.07.2025 року органом досудового розслідування було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , під час якого вилучено ряд речей та документів зокрема: мобільний телефон Iphone Pro Мах сірого кольору, у чохлі, який належить ОСОБА_6 , мобільний телефон Iphone 13 Pro Мах сірого кольору у чохлі чорного кольору, разом із сімкарткою Київстар НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ; ноутбук Notebook PC HP650ZZ, чорного кольору у чорній сумці разом із зарядним пристроєм, який також належить ОСОБА_6 , смарттодинник Apple Watch LTE WR-100M DIVE-40M WATCH ULTRA, який належить ОСОБА_3 ; грошові кошти у розмірі 119 000 гривень, 2825 Євро, та 26244 доларів США, які належать членам родини ОСОБА_7 , в тому числі і власниці квартири, в якій проводився обшук, банківські картки АТ «КБ Приватбанк» у кількості трьох штук №979288, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпро від 15.07.2025 року у справі № 202/2629/25 накладено арешт на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим суддею було накладено арешт, шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування, на майно, тимчасово вилучене 09 липня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на : грошові кошти в сумі 45 000 гривень; грошові кошти в сумі 24 000 гривень; грошові кошти в сумі 50 000 гривень; грошові кошти в сумі 2825 Євро; грошові кошти в сумі 26244 доларів США.

При ухваленні рішення стосовно накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя керувався тим, що на даній стадії досудового розслідування є наявність достатніх підстав вважати, що майно, грошові кошти, вилучені 09.07.2025 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ,

Однак, на даний час органом досудового розслідування не було доведено, що арештовані грошові кошти містять відомості про кримінальне правопорушення, мають доказове значення для досудового розслідування, не зазначено про здійснення взагалі будь-яких процесуальних дій з арештованим майном з метою встановлення фактичних відомостей скоєних кримінальних правопорушень.

Кримінальне провадження № 0000010 в рамках якого було вилучено вищевказане майно, розслідується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, тобто за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.

Досудове розслідування, згідно фабули кримінального правопорушення, стосується службових осіб Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради, які діючи за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Нью Білд Істейд» та інших невстановлених осіб, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів щодо об`єму та вартості виконаних робіт по об`єктах будівництва, заволоділи бюджетними коштами Самарівської міської ради.

В той же час, після проведення ряду обшуків та вилучення майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не було повідомлено про підзору у вчиненні кримінальних правопорушень, вони й досі не мають будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.

При цьому доказів на підтвердження наявності у вилучених мобільному телефоні, смартгодиннику, ноутбуці інформації, що має доказове значення для досудового розслідування, прокурором та слідчим не надано.

В той же час, щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подану ОСОБА_3 28.03.2025 року за минулий 2024 рік, задекларовано наявні готівкові кошти, як у ОСОБА_8 так і у ОСОБА_3 , які вони зберігали за місцем свого мешкання.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та конфіскації майна як додаткового виду покарання. У таких випадках арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (з метою збереження речових доказів), що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (з метою конфіскації майна).

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги обмеження власника у праві вільного володіння його майном, суд приходить до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту в частині накладення арешту на грошові кошти суперечить інтересам власника, оскільки суд на момент вирішення питання стосовно зняття арешту з майна не вставновив наявність обставин, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що в подальшому в застосуванні арешту майна відпала потреба, а арешт майна не є співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим вважає можливим скасувати арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку 09 липня 2025 року за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 15.07.2025 в рамках кримінального провадження №№ 0000010 від 13 лютого 2024 року, а саме: грошові кошти в сумі 45 000 гривень; грошові кошти в сумі 24 000 гривень; грошові кошти в сумі 50 000 гривень; грошові кошти в сумі 2825 Євро; грошові кошти в сумі 26244 доларів США.

В задоволенні іншої частини скарги про зобов`язання слідчого або прокурора повернути тимчасово вилучене майно в ході проведеного обшуку квартири АДРЕСА_2 , на яке арешт не накладався відмовити.

Відповідно ч.3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвали слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1