Справа № 991/9349/25
Провадження №11-сс/991/665/25
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.10.2025 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01.09.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся до уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України з заявою про вчинення службовими особами Державного некомерційного підприємства «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КК України.

За твердженням заявника, він повідомив НАБУ про те, що 21.09.2024 Міністерство охорони здоров`я України видало наказ № 1627 «Про затвердження проекту будівництва «Реконструкція будівлі літ. А за адресою м. Київ, вул. Миколи Амосова, 8 та створення відділень інноваційної кардіонейрореабілітації та інтенсивної терапії Київської філії Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України». Метою наказу згідно з визначеними та запланованими результатами реконструкції є, зокрема, збільшення чисельності робочих місць зі 145 до 391 Київської філії Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України».

Однак, Державне некомерційне підприємство «Інститут серця МОЗ України» видало наказ від 11.06.2025 № 181 «Про зміни в організації виробництва і праці, затвердження нової організаційної структури і штатного розпису та заходи щодо скорочення численності та штату працівників».

На неодноразові звернення ОСОБА_6 до Генерального директора Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України» щодо надання додатків до вказаного наказу (а саме структуру Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України», організаційну структуру Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України», штатний розпис Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України» з 01.09.2025) відповідних документів не надано.

Наведені факти на переконання заявника свідчать про замах чи готування до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 210 КК України (нецільове використання бюджетних коштів) під час реалізації проекту будівництва «Реконструкція будівлі літ. А за адресою м. Київ, вул. Миколи Амосова, 8 та створення відділень інноваційної кардіонейрореабілітації та інтенсивної терапії Київської філії Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.09.2024 № 1627.

Заявник вважав, що проект вартістю 921 439 513,00 грн, який подало керівництво Державного некомерційного підприємства «Інститут серця МОЗ України» до МОЗ України на затвердження, повністю суперечить заявленим у Концепції публічного інвестиційного проекту цілям реконструкції.

Крім того, замовник (Державне некомерційне підприємство «Інститут серця МОЗ України») шляхом навмисного маніпулювання кодами ДК, сформував умови проведення тендеру на закупівлю робіт з реконструкції спеціально під єдиного заздалегідь відомого виконавця (ТОВ «Будівельна Індустрія Кантріінвестбуд»), який раніше вже працював за вказаним кодом на об`єктах замовника, забезпечив його фіктивним відгуком про нібито якісне виконання робіт, що створило умови для ухилення від конкуренції та проведення недобросовісної закупівлі на суму 16 899 949,40 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 вважав, що службові особи Державного некомерційного підприємства «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» ймовірно вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КК України, просив внести відомості наведені в його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Оскільки відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, адвокат оскаржив бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України до слідчого судді та просив зобов`язати їх вчинити відповідні дії.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.10.2025 відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

Ухвала мотивована тим, що заява ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення корупційного кримінального правопорушення. Враховуючи, що така заява не є повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України, слідчий чи інша посадова особа НАБУ не наділені обов`язком вносити відомості по ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погодившись з ухвалою, адвокат подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги його скарги.

Зазначає, що відповідно до ст. 214 КПК України внесенню до реєстру підлягають відомості, які можуть свідчити, а не свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Заява ОСОБА_6 містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення відповідними особами, його попередню правову кваліфікацію, час, місце, спосіб вчинення злочину, при цьому уповноваженими особами Національного бюро України не вчинено дій з її розгляду, чим допущено бездіяльність. Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги обставини вчинення службовими особами Державного некомерційного підприємства «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» кримінального правопорушення, викладеного у заяві ОСОБА_6 та безпідставно відмовлено в задоволенні скарги.

Прокурор та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів постановила здійснювати апеляційний розгляд за їх відсутності.

У судовому засіданні адвокат підтримав апеляційні вимоги.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вірно зазначив слідчий суддя, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

У разі подання особою заяви про кримінальне правопорушення до Національного антикорупційного бюро України, заявник повинен вказати у ній додатково відомі йому відомості про корупційні ознаки такого правопорушення. Лише у такому випадку службові особи НАБУ зобов`язані внести відповідні відомості до реєстру.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КК України, вчинене службовими особами Державного некомерційного підприємства «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України».

Аналіз змісту заяви ОСОБА_6 вказує на те, що вона не містить відомостей про ознаки вчинення кримінального правопорушення, тобто, відсутні посилання на обставини, які свідчать про нецільове використання бюджетних коштів посадовими особами Державного некомерційного підприємства «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України», твердження заявника носять абстрактний характер. Не містить заява і відомостей про ознаки корупційності в діях службових осіб.

Відомості про обставини, які на думку заявника можуть свідчити про кримінальне правопорушення, зокрема, факти проведення тендеру, протоколи розкриття тендерних пропозицій, відомості про затвердження проектної документації замовником, визнання переможцем учасника торгів ТОВ «Кандріінвестбуд», тощо, не вказують на ознаки злочину, навіть за умов порушення чинного законодавства при проведенні тендеру.

Таким чином, вірним є висновок детективів Національного антикорупційного бюро України про відсутність у заяві об`єктивних даних про кримінальне правопорушення, з чим погодився і слідчий суддя Вищого антикорупційного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення ухвали слідчого судді від 03.10.2025 в силі, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись статтями 214, 303, 407, 418 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.10.2025 про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3