ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Соборного районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001565 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі слів з повною середньою освітою, розлученого, який від шлюбу має малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Соборного районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі із відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово вчиняв акти психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, 03.03.2024 року, 13.03.2024 року, 15.03.2024 року, 20.05.2024 року, що мали систематичний характер та проявлялись у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршення якості її життя.

За фактами актів психологічного насильства відносно ОСОБА_8 складені протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких останній був визнаний винним за вчинення цих діянь та притягнутий до адміністративної відповідальності постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2024 року, 29.03.2024 року, 27.03.2024 року, 09.08.2024 року.

Далі, ОСОБА_8 продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 07 вересня 2024 року близько 10 години 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного насильства, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків у вигляді психологічних страждань, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_10 , в ході якої виражався у бік останньої нецензурною лайкою, висловлював словесні образи та погрози, спрямовані на приниження її самооцінки, чим завдав психологічних страждань потерпілій, що призвели до негативних змін емоційного стану потерпілої, негативного впливу на сімейні відносини та порушення життєвого укладу, а також погіршення якості життя ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_8 , які виразилися у домашньому насильстві психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_10 , які призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок Соборного районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року змінити та застосувати відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи до ОСОБА_11 , поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2,4,5 ч.1 ст.91-1 КК України обмеження спілкування з матір`ю, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборони листування, телефоних переговорів з ОСОБА_10 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто чи через третіх осіб на строк 3 місяці.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що обвинувачений ОСОБА_8 засуджений за вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки, що призвело до її психологічних страждань.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційні скарги підтримала та просила їх задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, сторонами кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд може застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід: - заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; - обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; - заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; - заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; - направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за насилля в сім`ї відносно матері. У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_8 засуджений за вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_10 постійно знаходиться у знервованому та пригніченому стані, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, тому в інтересах потерпілої до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи.

Враховуючи вище наведене, з урахуванням обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необхідним визначити обмежувальні заходи обвинуваченому ОСОБА_8 у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду на підставі ст. 413, ст. 409 КПК України - зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 409 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Соборного районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року за ст. 126-1 КК України відносно ОСОБА_8 - змінити.

Застосувати до ОСОБА_8 , відповідно до ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України та направити ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4