Справа № 158/3236/25 Провадження №11-сс/802/621/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року про відмову у накладенні арешту на майно (ЄРДР №0000678),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб марки «Renault» з р.н.з. НОМЕР_1 , із приєднаним напівпричепом «ВЕЛТОН» із р.н.з. НОМЕР_2 , на якому завантажено лісодеревину породи сосна у кількості приблизно 18,5 куб.м. та ТТН №2010 від 20.10.2025, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000678, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жодних доказів стороною обвинувачення щодо незаконності походження лісодеревини, в тому числі їх незаконного перевезення, не подано, в той час, як правомірність перевезення та набуття цієї лісодеревини підтверджена документально.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що вказане в клопотанні майно визнано речовим доказом у даному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначених в ч.1 ст.98 КПК України. Крім того, вилучений транспортний засіб та причіп використовувались для перевезення деревини, а тому є підстави вважати, що вони є знаряддям вчинення злочину, а деревина предметом злочину. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Прокурор ОСОБА_6 , власник майна ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце апеляційного розгляду, що стверджується телефонограмою від 06 листопада 2025 року.

А тому, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України, їх неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст.23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з вищевказаних законодавчих принципів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, в якому слідчий суддя з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо відмови в накладенні арешту на автомобілі та причіп.

Як вбачається з клопотання слідчого, СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000678 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Так, 20 жовтня 2025 року о 15:00 годині на ділянці автошляху сполученням Ківерці - Борохів було зупинено транспортний засіб марки «Renault», з р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив лісодеревину породи сосна у кількості приблизно 18,5 куб.м. без відповідних документів, підтверджуючих законність походження даної лісодеревини.

В подальшому в ході огляду місця події 20 жовтня 2025 року на ділянці автошляху сполученням Ківерці-Борохів було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Renault» з р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , із приєднаним напівпричепом «ВЕЛТОН» із р.н.з. НОМЕР_2 , на якому завантажено лісодеревину породи сосна у кількості приблизно 18,5 куб.м., також в ході огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Renault» з р.н.з. НОМЕР_1 з серійним номером НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію напівпричепа «ВЕЛТОН» із р.н.з. НОМЕР_2 з серійним номером СТХ590946, та ТТН №2010 від 20 жовтня 2025 року, в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Постановою слідчого від 21.10.2025 вищевказані предмети визнано речовими доказами, так як на переконання слідчого вони відповідають критерієм, визначеним у ст.98 КПК України.

У межах зазначеного кримінального провадження слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить накласти арешт на вилучене майно, мотивуючи це тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та предметом кримінального правопорушення.

Однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки підставою внесення відомостей в ЄРДР явилося вчинення діяння передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за диспозицією якої Незаконне перевезення зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

Так, слідчий суддя правильно встановив, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів про те, виявлена на транспортному засобі марки «Renault» з р.н.з. НОМЕР_1 із приєднаним напівпричепом «ВЕЛТОН» із р.н.з. НОМЕР_2 деревина, орієнтовним об`ємом 18,4 м.куб., отримана внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею досліджено витяг №006 з реєстру платників єдиного податку, згідно якого ФОП ОСОБА_8 здійснює господарську діяльність, згідно з КВЕД: лісопильне та стругальне виробництво; виготовлення виробів із бетону для будівництва; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; надання послуг перевезення речей (переїзду).

Крім того досліджено договір поставки сировини №13-МТП/25 від 08.10.2025, укладений між ТОВ «МАРВИК ТРЕЙД» (продавець) та ФОП ОСОБА_8 (покупець) про поставки лісопродукції, орієнтовний місячний обсяг сировини становить 100 м.куб. Крім того, із видаткової накладної №7 від 20.10.2025 ФОП ОСОБА_8 (покупець) було придбано у ТОВ «МАРВИК ТРЕЙД» (постачальник) дрова паливні, об`ємом 18,4 м.куб та відповідно до ТТН №2010 від 20.10.2025, ФОП ОСОБА_8 отримав від ТОВ «МАРВИК ТРЕЙД» продукцію (дрова паливні) об`ємом 18,4 м.куб.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, зазначене в клопотанні майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, оскільки слідчим не надано доказів того, що виявлена деревина незаконного походження.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучений транспортний засіб марки «Renault» з р.н.з. НОМЕР_1 , із приєднаним напівпричепом «ВЕЛТОН» із р.н.з. НОМЕР_2 , на якому завантажено лісодеревину породи сосна у кількості приблизно 18,5 куб.м. та ТТН №2010 від 20.10.2025 відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, слідчим будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на згадане майно, які би відповідали меті та завданням його арешту, не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його повного задоволення.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року про відмову у накладенні арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: