Справа № 227/4520/15-к
ВИРОК

іменем України

22 грудня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000218 від 14.04.2015 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Авдіївка Донецької області, із середньою освітою, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, тимчасово зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого різноробочим, раніше судимого:

- 13.02.2002 Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 03.10.2002 Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області за ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- 02.07.2003 Авдіївським міським судом Донецької області за ч.ч. 4, 5 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі судових засідань вказане кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, на початку квітня 2015 року, більш точного часу встановити не надалось за можливе, ОСОБА_3 прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 . Достовірно знаючи, що на території домоволодіння нікого не має, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, а саме: до будинку та сараю, що знаходяться за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого потворно, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, ОСОБА_3 в цей же день, тобто на початку квітня 2015 року, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів від вищевказаного будинку та сараю, які він не повернув потерпілій ОСОБА_5 , відкрив будинок, а потім сарай, після чого незаконно проник до будинку та сараю, які належать ОСОБА_5 та діючи умисно, з метою особистого збагачення, викрав велосипеди: «Winner», червоно-чорного кольору, вартість якого становить 1725 грн та «Winner», чорного кольору, вартість якого становить 1690,50 грн, і утримуючи вказані велосипеди при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3415,50 грн.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло та інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він на початку квітня 2015 року прийшов до будинку АДРЕСА_2 , який належить колишній тещі. В будинку нікого не було. Він за допомогою ключів, які не віддав ОСОБА_5 , проник до будинку та сараю, звідки викрав два велосипеди марки «Winner», один червоно чорного кольору, інший чорного кольору, які продав. Після його затримання він зізнався, кому продав ці велосипеди, які були повернуті потерпілій. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо не карати, крадіжку вчинив, оскільки потрібні були гроші.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд з урахуванням пропозиції учасників судового провадження прокурора та обвинуваченого на підставі приписів ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло та інше приміщення.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом Кримінального Закону ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює різноробочим, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, відсутність претензій матеріального характеру у потерпілої.

Суд відносить активне сприяння розкриттю злочину та каяття обвинуваченого ОСОБА_3 до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що ця особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, та демонструє готовність понести заслужене покарання.

Водночас, відповідно до обвинувального акта стороною обвинувачення вказано обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 - рецидив злочинів, однак в ході судового розгляду стороною обвинувачення вказану обтяжуючу обставину доведено не було і це підтверджується довідкою з УІАП ГУНП в Донецькій області від 15.12.2025 щодо судимості відносно обвинуваченого ОСОБА_3 і відповідає вимогам ст. 34 КК України, а тому суд позбавлений можливості погіршити становище обвинуваченого, що на переконання суду жодним чином не впливає на призначене покарання ОСОБА_3 та не погіршує становище останнього.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вищенаведені обставини, позиції прокурора, обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, період часу вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (2015 рік), повернення потерпілій викраденого майна та відсутність у останньої матеріальних претензій, і виходячи із сукупності зазначених обставин, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті пред`явленого обвинувачення, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки обвинувачений не становить великої суспільної загрози, а його виправлення можливо досягти шляхом здійснення контролю за поведінкою під час іспитового строку.

Призначене покарання ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Вищевказане призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного кожною особою кримінального правопорушення.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обиралась.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні, оскільки матеріали кримінального провадження не містять підтвердження витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчої експертизи, ці підтвердження прокурором не долучалися.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обиралась.

Речові докази (постанова слідчого від 11.05.2015):

- велосипеди «Winner», червоно-чорного кольору, «Winner», чорного кольору повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1