Справа № 442/5826/25
Провадження № 1-в/442/302/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі відеоконференції заяву представника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ ДВК-40 ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 31.07.2025 надійшла вказана заява засудженого ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_3 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як такого, що довів своє виправлення. ОСОБА_2 не працевлаштований в установі, до поставлених завдань відноситься відповідально. Режим відбування покарання не порушував. Зазначає, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину.

В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримав, просить його задоволити. Зазначив, що через інвалідність не працевлаштований в установі. На даний час не має жодних стягнень, отримав одне заохочення.

Представник адміністрації та прокурор заперечили щодо задоволення клопотання, вважають таке передчасним, оскільки передумовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, чого в даному судовому розгляді не встановлено. Засуджений перебуває в місцях позбавлення волі 3 роки 8 місяців і за цей час отримав лише одне заохочення, та 4 стягнення, які погашені. За таких обставин вважають, що засуджений не довів своє виправлення.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

З особової справи засудженого ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2022 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Початок строку 28.11.2021. Кінець строку 28.05.2027.

Отже, ОСОБА_2 засуджено за вчинення ним тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на даний час фактично відбув більш як дві третини строку покарання і невідбутими залишились 1 рік 7 місяців 25 днів.

Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 11.08.2025 начальником ДУ «ДВК-40» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_2 з 30.11.2021 знаходиться в місцях позбавлення. За час відбування покарання один раз заохочувався, до дисциплінарної відповідальності притягувався 4 рази, стягнення погашені, не працевлаштований. Результати реалізації заходів індивідуальної програми виконані частково. Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий несистемний характер. Усвідомлює, що потребує змін, але нічого для цього не робить. Не бере участі в програмах/заходах. Оцінений як такий, що не довів свого виправлення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, суд вважає, що засуджений ОСОБА_2 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_2 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_2 , якого засуджено за тяжкий злочин, у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 02.10.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1