В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1162/25

Провадження № 1-кп/936/138/2025

20.10.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000151 від 15.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Костогризове, Цюрупинського району, Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого у ТОВ «Онур», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 14.08.2025 о 16 годині 41 хвилині, знаходячись на 8 кілометрі + 700 метрів автомобільної дороги Т-0718 «Нижні Ворота Воловець - Міжгір`я» в селищі Воловець, Мукачівського району, Закарпатської області, запропонував та надав інспектору СРПП відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області сержанту поліції ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 17800 гривень, які самостійно поставив в нішу панелі службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в якості неправомірної вигоди за безперешкодний проїзд та не притягнення його до встановленої законом України адміністративної відповідальності у зв`язку із явними ознаками вчинення адміністративного правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, надав неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували у однострої поліцейських, на яких розміщені нагрудні знаки із чітким зазначенням їхніх спеціальних жетонів, є працівниками правоохоронного органу, які виконують службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадових інструкцій наділені повноваженнями із безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України - пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор подав до суду угоду про визнання винуватості від 25.08.2025, укладену між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 . За умовами цієї угоди, сторонами узгоджено призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 369 КК України, а саме, покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25.08.2025.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просила затвердити вищевказану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 25.08.2025 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся. Матеріальна шкода не спричинена.

Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.08.2025 між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- грошові кошти в розмірі 17800 гривень, які поміщено до спеціалізованого пакету з логотипом НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ PSP 1238687, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - конфіскувати в дохід держави;

- диск з написами: «Verbatim DVD-R 4.7 GB 16х speed vitesse velocidad 120 min», який поміщено до паперового конверту коричневого кольору без логотипів на якому містяться відеофайли - залишити при кримінальному провадженні №0000151.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1