Справа №591/62/25
Номер провадження 1-кс/573/410/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 жовтня 2025 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2025 року до слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області на новий розгляд, після скасування ухвали слідчого судді від 17 червня 2025 року, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі її заяви від 23.12.2024 року.

Скарга мотивована тим, що 23 грудня 2024 року до Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтава на електронну пошту нею була направлена заява про вчинення посадовими особами - начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_4 , його заступником ОСОБА_5 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 364 КК України. Однак, станом на 04 січня 2025 жодних дій направлених на внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування здійснено не було.

Просить визнати протиправною бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, щодо невнесення до ЄРДР відомостей згідно із її заявою від 23 грудня 2024 року, а також зобов`язати внести відомості по цій заяві про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

У судове засідання заявниця ОСОБА_3 не з"явилася, повідомлена належним чином про час та дату розгляду скарги, направила електронною поштою заяву про розгляд скарги без її участі (а. с. 248, 251).

Представник Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, у судове засідання також не з`явився, повідомлений належним чином про час та дату проведення судового засідання. Направив на адресу суду копію відповіді на заяву ОСОБА_3 за вих. Н-7055/п-24/15-02-4-6392/24 від 25.12.2024 року (а. п. 247, 249-250).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність відповідного волевиявлення заявника ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

У зв`язку із неприбуттям учасників кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши скаргу та письмову відповідь Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Суми) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтава, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, вбачається, що слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний суд у своїй постанові №556/450/18 від 30 вересня 2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 23.12.2024 вбачається, що в ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 364 КК України, посадовими особами - начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_4 , його заступником ОСОБА_5 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 щодо незаконного її звільнення із займаної посади, завдання матеріальних і моральних збитків, зловживання службовим становищем.

Із письмової відповіді Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Суми) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтава від 25.12.2024 встановлено, що ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР на тій підставі, що обов"язковими елементами складу будь-якого злочину є об"єкт, об"єктивна сторона, суб"єкт та суб"єктивна стоона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином. Системний аналіз норм законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальні правопорушення ( а.с. 250).

Слідчий суддя зазначає, що кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 172 КК України настає за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Також за змістом ч. 1 ст. 364 КК України настає кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, а за ч. 2 ст. 364 КК України - те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 надіслана до четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, не містила конкретного викладу обставин, які б вказували на вчинення кожним із посадових осіб - начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_4 , його заступником ОСОБА_5 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 , певних дій, які містять склад кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином заявник не наводить у заяві об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а її твердження про можливе вчинення посадовими особами - начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_4 , його заступником ОСОБА_5 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 364 КК України грунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їх дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність, та не зазначає відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень.

Крім того, із заяви вбачається, що між скаржником ОСОБА_3 та посадовими особами - начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_4 , його заступником ОСОБА_5 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 склалися адміністративно-розпорядчі відносини, які вирішувалися у адміністративному судочинстві шляхом подачі позову про поновлення скаржника на займаній посаді.

Таким чином, слідчий ОСОБА_7 прийшов до висновку, що у заяві про кримінальне правопорушення не викладені обставини, які б свідчили про те, що були вчинені кримінальні правопорушення, а відтак відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Між тим, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги, що положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч. 5 ст. 214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стверджувати про те, що всі відомості, які містяться у заявах і повідомленнях, що надходять до слідчого чи прокурора, про порушення кримінального провадження мають автоматично вноситися в ЄРДР підстав не має, оскільки такі звернення мають обов`язково містити дані саме щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Суд враховує, що реєстрація заяви органом досудового розслідування не тотожна реєстрації відомостей такої заяви в ЄРДР. Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення певного кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

У постанові Великої Палати № 818/1526/18 від 30.01.2019, зазначено, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2025

Слідчий суддя

Справа № 591/62/25

Номер провадження 1-кс/573/410/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина )

27 жовтня 2025 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на те що, виготовлення повного тексту ухвали потребує значного часу, вважаю можливим оголосити вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого СВ ( з дислокацією в м. Суми ) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде виготовлено 28.10.2025

Слідчий суддя