ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 726/321/24

провадження № 51-2678 км 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 367КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатись діяльністю пов`язаною із здійсненням технічного нагляду, строком на 2 роки зі сплатою штрафу у дохід держави у розмірі

600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 квітня 2025 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, будучи службовою особою, діючи зі злочинної недбалістю, неналежно поставився до виконання покладених на нього вимогами законодавства та умовами договорів № 494 від 02.11.2022 про здійснення технічного нагляду за якістю виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі № 20/56 (сховище для техніки) військове містечко № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2», за договором підряду № 455 від 20.10.2022 та № 566 від 12.12.2022 про здійснення технічного нагляду за якістю виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі № 20/56 (сховище для техніки), військове містечко НОМЕР_1 АДРЕСА_2 (коригування)», за договором підряду № 565 від 09.12.2022 у період з листопада 2022 року по грудень 2022 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у АДРЕСА_2, під час перевірки обсягів та якості фактично виконаних ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» будівельних робіт за договорами підряду № 455 від 20.10.2022 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі № 20/56 (сховище для техніки) військове містечко № НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_2 » та № 565 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі

№ 20/56 (сховище для техніки), військове містечко НОМЕР_1 АДРЕСА_2 (коригування)» належним чином її не здійснював, при цьому погодив та завірив власним підписом та печаткою акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за 2022 рік форми КБ-2В на суму 2 498 021,83 грн, акт № 4 за 2022 рік форми КБ-2В на суму 1 324 254,34 грн та акт б/№ за 2022 рік форми КБ-2В на суму 1 083 884,10 грн, по яким завищено обсяги виконаних будівельних робіт на суму 506 710,12 грн, внаслідок чого КЕВ м. Чернівці безпідставно перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» грошові кошти на суму

506 710,12 грн, чим державі, в особі КЕВ м. Чернівці, спричинено тяжкі наслідки на вказану суму.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанні можливості їх отримати.

Обґрунтовуючи доводи скарги, засуджений вказує, що суд першої інстанції безпідставно послався як на основний доказ щодо доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні на висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/126-23/2796-БТ від 11.05.2023, який, на його думку, містить суттєві протиріччя відносно фактичних обсягів виконаних робіт, використання матеріальних ресурсів та їх вартості. Посилається на те, що у довідціУправління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 21.03.2023, яку склав свідок ОСОБА_7 , не зазначено про відсутність кабелю, при цьому його вартість та витрати на встановлення складаютьбільше половини суми заподіяних збитків, про які зазначено у обвинувальному акті. Вказаний свідок, будучи допитаним в суді першої інстанції, підтвердив інформацію у довідці щодо розміру заподіяних збитків. При цьому суди попередніх інстанцій в обгрунтування його винуватості послалися як на висновок експертизи від 11.05.2023 так і на вказану довідку від 21.03.2023, які є взаємовиключними щодо розміру заподіяних збитків, тому вважає, що в оскаржуваних судових рішеннях не наведено належного обгрунтування щодо наявності реального розміру збитків, що прямо впливає на наявність чи відсутність в його діях складу інкримінованого злочину, а також на кваліфікацію за ознакою «спричинення тяжких наслідків».

Зазначає і те, що суд першої інстанції без видалення до нарадчої кімнати та оформлення окремого процесуального документу, залишив без задоволення клопотання захисника про призначення експертизи, чим порушив процесуальне законодавство України.

Також, на його думку, місцевий суд без будь-якої мотивації відмовив в об`єднанні справ в одне провадження щодо нього та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Окрім того, наголошує, що апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги сторони захисту не розглянув належним чином, а саме повторно не дослідив документи, які мають ключове значення для встановлення розміру збитків у даному кримінальному провадженні та не усунув всі невідповідності і протиріччя, на які вказувала сторона захисту у скарзі, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України.

Від прокурора на касаційну скаргу засудженого надійшло заперечення, в якому, наводячи відповідні аргументи, прокурор стверджує про безпідставність заявлених вимог і просить оскаржувані судові рішення залишити без зміни.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення касаційного розгляду без його участі.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПКУкраїни передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту положень ст. 91 КПКУкраїни у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

До того ж суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПКУкраїни), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПКУкраїни. Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПКУкраїни при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Так, в апеляційній скарзі захисник оскаржив вирок місцевого суду з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Зазначав, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та покладеними судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 . Звертав увагу, зокрема, що будівельно-технічна експертиза № СЕ-19/126-23/2796-БТ від 11.05.2023 була проведена з порушеннями та не в повному обсязі, а вартість фактично виконаних робіт по вказаним об`єктам стороною обвинувачення не встановлена, тому вважав, що вказаний висновок експертизи не може слугувати належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, переглядаючи вирок щодо ОСОБА_6 , між іншим, за апеляційною скаргою захисника, суд апеляційний інстанції не дотримавсявимог ст. 419 КПК України, оскільки не навів належного спростування доводів скарги та мотивів прийнятого рішення.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що погоджується з висновком суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, який зроблено на підставі сукупності доказів, зокрема, показань свідків

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , договору підряду № 455 від 20.10.2022 (т. 2 а. п. 125-144), договорів на здійснення технічного нагляду за якістю виконання робіт № 494 від 02.11.2022 та № 566 від 12.12.2022 (т. 2 а. п. 145-153, 197-204), довідки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 21.03.2023 (т. 1 а. п. 90-117), висновку експерта від 11.05.2023

№ СЕ-19/126-23/2796-БТ (т. 1 а. п. 138-147), висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/126-23/9151-ЕК з додатками від 09.11.2023 (т. 1 а. п. 249-256), висновку експерта № СЕ-19/126-23/11053-БТ від 28.12.2023 (т. 2 а. п. 36-40).

Проте, суд апеляційної інстанції не звернув належної уваги, що місцевий суд в основу обвинувачення поклав суперечливі між собою докази щодо встановлення розміру збитків, заподіяних ОСОБА_6 .

Так, відповідно до довідки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 21.03.2023, під час контрольних обмірів і перевірки достовірності даних, зазначених в актах виконаних робіт форми КБ-2в щодо капітального ремонту будівлі № 20/56 (сховище для техніки) військове містечко

№ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , встановлено, що внаслідок порушення законодавства державному бюджету завдано збитків на суму 230?813 грн, а також зайво нараховано та оплачено ФОП ОСОБА_6 витрати на технічний нагляд, що спричинило додаткові збитки бюджету на 375?180 грн (т. 1 а. п. 90-117). До того ж, свідок ОСОБА_7 у суді першої інстанції показав, що працює завідуючим сектору контролю у сфері будівництва Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області та був залучений в якості спеціаліста в рамках даного кримінального провадження щодо виконання підрядником ТОВ ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» робіт по АДРЕСА_2. За результатами проведеного контрольного обміру ремонтно-будівельних робіт по вказаному об`єкту було складений акт обміру ремонтно-будівельних робіт та перерахунок вартості, де встановлені розбіжності в обсягах будівельних робіт і відповідно в матеріалах.

Натомість, висновком експерта від 11.05.2023 № СЕ-19/126-23/2796-БТ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи підтверджено, що фактичні обсяги та вартість виконаних робіт по об`єкту: «Капітальний об`єкт будівлі № 20/56 (сховище для техніки), військове містечко № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 », частково не відповідають даним, зазначеним у актах за формою КБ-2в та довідках за формою КБ-3, а загальна сума невиконаних робіт по об`єкту становить 506?710,12 грн (т. 1 а. п. 138-147).

Крім того, у ході судового розгляду кримінального провадження в місцевому суді захисником заявлялось клопотання про призначення та проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначав, що призначення та проведення даної експертизи є необхідним для усунення суттєвих протиріч між результатами перевірки, проведеної завідуючим сектору контролю у сфері будівництва Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області ОСОБА_16 , яким проводились контрольні обміри та дослідження достовірності інформації вказаної в актах приймання виконаних будівельних робіт форми

№ КБ-2в за 2022 рік по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі № 20/56 (сховище для техніки), військове містечко № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 » за період листопад-грудень 2022 року та результатами вищевказаної експертизи від 11.05.2023 № СЕ-19/126-23/2796-БТ, які стосувались фактичних обсягів виконаних робіт, використання матеріальних ресурсів та їх вартості, а саме щодо наявності провода АзХ8п4х50 (СІП) вартістю 212 625,12 грн, підвішування проводів вартістю 29 060,45 грн, не встановлення 4-ох світильників дпп07в-40-323ухл4ір65 вартістю

8 600,88 грн, а не 25 557,53 грн, як зазначив експерт. На вказані протиріччя захисник також посилався і у апеляційній скарзі.

Однак, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на вказані суперечності у доказах, які покладено місцевим судом в обґрунтування доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, не перевірив та повторно не дослідив документи, які мають ключове значення для встановлення розміру збитків для кримінального правопорушення із матеріальним складомта не надав належної оцінки усім обставинам кримінального провадження з огляду на положення ст. 94 КПК України, при цьому лише зазначив, що немає підстав сумніватись у висновку експерта, який наданий компетентним спеціалістом, у межах наданих йому повноважень, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність та повністю підтримав зроблені ним висновки у судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною, обґрунтованою та вмотивованою, її зміст не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо правильності застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас слід зазначити, що доводи засудженого про порушення процедури розгляду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи є безпідставними з огляду на таке.

Положеннями ст. 371 КПК України врегульовано порядок ухвалення судових рішень та їх форма. У частинах 3 та 4 цієї статті зазначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи з підстав, передбачених цією нормою. З урахуванням зазначених положень, постановлення судом ухвали про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 350 та

ч. 4 ст. 371 цього Кодексу, на думку Суду, не свідчить про наявність порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім цього, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд вмотивовано визнав безпідставними аргументи захисту про необхідність об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в одне провадження.

З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, а кримінальне провадження - призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження апеляційному суду слід врахувати викладене, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, яке відповідатиме вимогам статей 370, 419 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3