Провадження № 1-кс/202/8809/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 07.11.2025, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, який працює в ТОВ «Клуб Чіпсів» на посаді начальника відділу охорони, розлучений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло вказане клопотання, що 07 листопада 2025 року близько о 18 годині 28 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , зі швидкістю близько 100 км/год., рухався у нічну пору доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автошляху М-30 у Павлоградському районі Дніпропетровської області, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, рухаючись з боку м. Павлоград в напрямку м. Дніпро.

Здійснюючи рух по вказаній проїзній частині у лівій смузі руху, рухаючись на 1029 км., поблизу повороту на с. Булахівка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід», не зменшуючи швидкість свого руху, ігноруючи вимогу дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.», продовжував свій рух.

У вищевказаний час, тобто 07 листопада 2025 року близько о 18 годині 28 хвилини, з лівого узбіччя, на нерегульований пішохідний перехід, який позначений відповідними дорожніми знаками, на проїзну частину автошляху М-30, вийшов пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який почав перетинати вказану проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надалі, під час руху, водій ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, рухаючись із перевищенням дозволеної швидкості, заздалегідь позбавивши себе можливості своєчасно реагувати на зміни дорожньої обстановки, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, під час здійснення свого руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де у лівій смузі свого руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Своїми діями водій автомобіля марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 18.1, 12.2, 12.9(б), та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 18.1.: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

п. 12.2.: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.»

п. 12.9 (б).: «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.»

Порушення вимог п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:

-внутрішні: сумісна тупа травма тіла: відкрита черепно-мозкова травма, лінійні переломи кісток склепіння черепа, уламкові переломи кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під м?які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, численні крапкові крововиливи в товщі речовини головного мозку, скупчення рожевої спинномозкової рідини в шлуночках мозку, повний відрив атланто-потиличного зчленування від кісток основи черепа з повним розривом спинного мозку на рівні шиї, закрита тупа травма грудної клітини: косо-вертикальні переломи ребер грудної клітини праворуч 2,3-го по середньо-ключичній лінії, косо-вертикальні переломи ребер грудної клітини праворуч 9,10,11-го по біля-хребетній лінії з пошкодження пристінкової плеври, повний горизонтальний перелом тіла 11-го хребця з повним розривом спинного мозку; закрита тупа травма живота: численні діафрагмальні розриви правої долі печінки, скупчення темно-червоної рідкої крові у кількості близько 100-150мл, відкритий уламковий перелом правої гомілки в проекції верхньої третини з неповним відділенням її від тіла з повною руйнацією анатомічних будов, повне травматичне відділення лівої гомілки в проекції верхньої третини від тіла з повною руйнацією анатомічних будов.

-зовнішні: забійна рана: на шкіряних покривах голови в проекції лобної ділянки праворуч від зовнішнього кута правої надбрівної дуги до гори на 5,6см та на 7,4см праворуч від умовної середньої лінії голови, рвані рани обох нижніх кінцівок в проекції верхніх третинах з повною травматичною ампутацією лівої гомілки з порушенням всіх анатомічних будов, неповна травматична ампутація правої нижньої кінцівки з порушенням всіх анатомічних будов, садна у кількості 19-ти: на шкіряних покривах лобної ділянки ліворуч на 1,8см до гори від зовнішнього кута правої надбрівної дуги та на 7,4см ліворуч від умовної середньої лінії голови, в лобно-скроневій ділянці ліворуч з розповсюдженням на волосисту частину голови, на підборідді ліворуч, на підборідді по центру з розповсюдженням на верхню третину шиї, на передній поверхні лівого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті майже на всьому протязі з розповсюдженням на фаланги пальців, в лівій поперековій ділянці ліворуч з розповсюдженням на клубову ділянку, на задній поверхні лівого стегна в проекції нижньої третини, синці у кількості 2-х: на шкіряних покривах верхніх та нижніх повіках лівого та правого ока.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, за дуже короткий проміжок часу до настання смерті останнього, по ударному механізму, з великою силою великою швидкістю від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), та за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень в момент їх спричинення, та такими предметами могли бути виступаючи частини рухаючогося транспортного засобу, з послідуючим механізмом при дорожньо-транспортної пригоді: удар виступаючими частинами рухаючогося автотранспорту, закидання тіла на капот та ударі об нього з подальшим відкиданням тіла від рухаючогося автотранспорту з подальшим ударом та волочінням тіла об дорожнє покриття. Всі виявленні тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті останнього.

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько о 18 годині 28 хвилин, від сумісної тупої травма тіла котра супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою, лінійними переломами кісток склепіння черепа, уламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під м?які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, численними крапковими крововиливами в товщі речовини головного мозку, скупченням рожевої спинномозкової рідини в шлуночках мозку, повним відривом атланто-потиличного зчленування від кісток основи черепа з повним розривом спинного мозку на рівні шиї, закритою тупою травмою грудної клітини: косо-вертикальними переломами ребер грудної клітини праворуч 2,3-го по середньо-ключичній лінії, косо-вертикальними переломами ребер грудної клітини праворуч 9,10,11-го по біля-хребетній лінії з пошкодження пристінкової плеври, повним горизонтальним переломом тіла 11-го хребця з повним розривом спинного мозку; закритою тупою травмою живота: численними діафрагмальними розривами правої долі печінки, скупченням темно-червоної рідкої крові у кількості близько 100-150мл, відкритим уламковим переломом правої гомілки в проекції верхньої третини з неповним відділенням її від тіла з повною руйнацією анатомічних будов, повним травматичним відділенням лівої гомілки в проекції верхньої третини від тіла з повною руйнацією анатомічних будов, забійною раною лобної ділянки праворуч, синцями верхніх та нижніх повік лівого та правого ока, саднами голови, обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що ускладнилось розвитком травматичного шоку, та й зумовило безпосередню причину смерті.

28 листопада 2025 року ОСОБА_4 , в порядку ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, так враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у кримінальному провадженні свідчить те, що підозрюваному відомі анкетні данні та місце проживання (роботи) даних осіб із додатків до даного клопотання, а тому підозрюваний може впливати на них у незаконний спосіб, так як свідки своїми показами, а експерти висновками експертиз, фактично доводять вину ОСОБА_4 .. Підозрюваний може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків, потерпілого чи експертів у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального провадження та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_4 , допускає грубі порушення Правил дорожнього руху.

Разом з тим, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, має постійне місце мешкання, має міцні соціальні зв`язки, тому з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у зазначеному кримінальному провадженні, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочину та тяжкість покарання, а саме те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має змогу незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у зазначеному кримінальному провадженні, враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, протоколом огляду трупу, показами свідків, протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідків, висновком судової автотехнічної експертизи, висновком судово-медичною експертизи, іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.268 КК України, а також тяжкістю покарання, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_4 відомі анкетні дані деяких свідків, та перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Інші ризики не встановлені.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний офіційно працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.

Враховуючи викладене, наявність встановлених ризиків, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло в період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , по 28.01.2026 року. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_9 : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого; здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло в період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування по 28.01.2026 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого;

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє строком два місяці по 28.01.2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_9 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1