У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.09.2025 про закриття кримінального провадження №0001241 від 05.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідно до поданої заяви про кримінальне правопорушення, обставини кримінального правопорушення полягають в тому, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року у справі №308/4890/20 з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів в розмірі 679905 доларів США, з яких 628500 доларів США сума боргу 51405 доларів США - 3% річних за період з 22 травня 2017 року по 22 травня 2020 року та сплачену суму судового збору в розмірі 10 964 гривні. Зазначене рішення залишено в силі Постановою Верховного суду від 21.06.2023 року.

Вказує, що 04 вересня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчі листа №308/4890/23 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 679905 доларів США та №308/4890/20 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 21 020 гривень 00 копійок.

Зауважує, що 16 жовтня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_7 , на підставі зазначених було відкриті виконавчі провадження, які постановою від 16 жовтня 2023 року були об`єднані у зведене виконавче провадження №73055270. 24 жовтня 2023 року, достовірно знаючи про примусове виконання зазначеного рішення суду, ОСОБА_6 звертається до Ужгородського міеькрайонного суду Закарпатської області із скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_7 з вимогою визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та арешту майна боржника.

01 лютого 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_7 було повернуто зазначені виконавчі листи ОСОБА_4 20 серпня 2024 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_8 , на підставі вищезазначених виконавчих листів, було відкрито виконавче провадження №75863379 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 679905 доларів США.

В рамках виконавчого провадження №75863379 було отримано відповідь з Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, отриманих ОСОБА_6 за 2023 - 2024 роки, відповідно до якої останній за період часу з 1 липня 2023 року по 01 серпня 2024 року отримав дохід на суму понад 6 534 304 гривні.

В той же час, за вказаний період часу, з ОСОБА_6 було примусово стягнуто на користь ОСОБА_4 лише суму близько 140 000 гривень. З викладеного вбачається, що з дати вступу в законну силу судового рішення -21 червня 2023 року, ОСОБА_6 отримував доходу у розмірі, що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який станом на 01 січня 2024 року складає 3028 гривень.

Тобто, з 24 жовтня 2023 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про набрання рішенням законної сили та отримавши дохід з 1 липня 2023 року по 01 серпня 2024 року на суму понад 6 534 304 гривні, рішення суду не виконав, жодних заходів щодо виконання рішення суду не вжив, навпаки вживав заходів щодо його невиконання.

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю у заявника даних щодо ходу досудового розслідування кримінального провадження №0001241 за ч. 1 ст. 382 КК України, 05.11.2025 ним було подано запит до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

10.11.2025 мною на електронну пошту отримано відповідь від слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про те, що кримінальне провадження №0001241 закрито та було додано копію постанови про закриття від 23.09.2025, до цього часу повідомлення про закриття та копію постанови не отримував.

Вважає, що постанова слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0001241 за ч. 1 ст. 382 КК України за заявою представника ОСОБА_4 винесена незаконно, передчасно, без повного та всебічного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу постанови про закриття кримінального провадження №0001241 від 23.09.2025 вбачається, що остання лише містить виписки з курсу теорії кримінального права щодо складу кримінального правопорушення, в постанові повністю відсутній аналіз зібраних матеріалів та не має жодного обґрунтування як слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Посилання слідчого на те, що на даний час відкрито виконавче провадження і приватним виконавцем вживаються заходи спрямовані на примусове стягнення боргу, що на думку слідчого виключає склад кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 , взагалі не витримує критики.

Заявник стверджує, що слідчим ніяким чином не надано оцінку тому факту, що з дати вступу в законну силу судового рішення - 21 червня 2023 року, ОСОБА_6 отримував дохід у розмірі, що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який станом на 01 січня 2024 року складає 3028 гривень.

Тобто, з 24 жовтня 2023 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про набрання рішенням законної сили та отримавши дохід, з 1 липня 2023 року по 01 серпня 2024 року на суму понад 6 534 304 гривні, рішення суду не виконав, жодних заходів щодо виконання рішення суду не вжив, навпаки вживав заходів щодо його невиконання.

Вказаний факт взагалі не досліджувався та не аналізувався слідчим, хоча склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 382 КК України, як раз і передбачає дослідження факту умисного невиконання, тобто при наявності реальної можливості здійснити заходи по сплаті боргу, ОСОБА_6 навпаки були здійснені заходи спрямованні на ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин, заявник просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.09.2025 про закриття кримінального провадження №0001241 від 05.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи заява його представника, згідно якої він просив вимоги скарги задоволити у повному обсязі та розглянути без їх участі.

Представник Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заперечень на скаргу не подавав. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та оглянувши додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0001241 від 05.06.2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Так, 23 вересня 2025 року слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001241 від 05.06.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначає, що на даний час відкрито виконавче провадження і приватним виконавцем вживаються заходи, спрямовані на примусове стягнення боргу, що на виключає склад кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 .

Тому, з посиланням на ст.ст. 110, 284 КПК України слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їхвиконанню. З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню. Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їхвиконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.

Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Причому, така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Слідчий суддя вказує, що надаючи юридичну оцінку діям ОСОБА_6 потрібно виходити зі змісту судового рішення, умисне невиконання якого ставиться заявником йому за провину, та дати обґрунтовану відповідь на питання: яка саме вимога (зобов`язального чи заборонного характеру) міститься в цьому рішенні, чи адресована вона саме ОСОБА_6 як зобов`язаному суб`єкту, чи належить виконання рішення до його обов`язку як боржника у зобов`язанні, яке добровільно не виконане, що й обумовило звернення кредитора з відповідним позовом до суду, чи наявні в його діях ознаки невиконання судового рішення з огляду на визначений судом або встановлений законом спосіб виконання судового рішення.

Як вказує заявник, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року у справі №308/4890/20 з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів в розмірі 679905 доларів США, з яких 628500 доларів США сума боргу 51405 доларів США - 3% річних за період з 22 травня 2017 року по 22 травня 2020 року та сплачену суму судового збору в розмірі 10 964 гривні 00 копійок.

Зі змісту даного рішення суду не вбачається, що обов`язок зі стягнення заборгованості було покладено саме на ОСОБА_6 . Натомість, на виконання зазначеного рішення суду в цивільній справі видано виконавчий лист, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_8 здійснюється виконавче провадження №75863379.

Тобто, саме на державного/приватного виконавця згідно Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок з виконання вказаного рішення суду, де боржником є ОСОБА_6 , а заявник ОСОБА_4 .

За такого, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що обов`язок виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в цивільній справі №308/4890/20 відповідно до способу виконання, визначеному в ньому, та згідно із Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження» покладено на спеціально створені в Україні органи державної виконавчої служби (приватних виконавців), тому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання цього рішення за ч. 1 ст. 382 КК України, і відповідно за невиконання обов`язку, покладеного на інших спеціально уповноважених осіб, слідчий суддя вважає безпідставним.

Виходячи з вказаного, слідчий суддя вважає, що слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Слідчий суддя також зазначає, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Отже, прокурор та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.09.2025 про закриття кримінального провадження №0001241 від 05.06.2025 року є необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1