Справа № 130/3847/25
Провадження №11-кп/801/187/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0002626 від 17.12.2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2026 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задоволено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002626 від 17.12.2024 у виді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, а саме до 02 березня 2026 року включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2026 року скасувати, постановити нову ухвалу та обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що недоведено прокурором необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В матеріалах клопотання не наведено жодного доказу неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні при продовженні відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002626 від 17.12.2024.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, офіційно непрацевлаштований, не має стабільного доходу, судове слідство у справі не здійснене, тому продовжують існувати ризики переховування від суду та продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд обґрунтовано дійшов висновку, що соціальні зв`язки обвинуваченого, не нівелюють існуючі ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, можуть вказувати лише на те, що їх відсутність була попереджена шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_6 щодо можливості застосування більш мякого запобіжного заходу суперечать положенням ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні передбаченого ст.407 КК України злочину, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, виходячи з положень ч. 8 ст. 176 КПК України та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Твердження захисника щодо визначення розміру застави не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Абзацом восьмим частини 4 статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Тобто, згідно з положеннями абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, визначення або не визначення застави є дискрецією суду.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 02.01.2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4