Справа № 539/5005/25
Провадження № 1-кп/539/354/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження № 0000567 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лубни Полтавської області, українки, громадянки України із середньою освітою, не заміжня, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

12.09.2025 приблизно о 22 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , вживала спиртні напої разом із знайомим ОСОБА_7 , в ході чого останній заснув. В подальшому, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 заснув, взяла належну йому сумочку (барсетку), в якій побачила гаманець в якому знаходились грошові кошти. Далі, ОСОБА_4 переконавшись, що ОСОБА_7 спить, викрала із гаманця грошові кошти в розмірі 3500 гривень, що належать ОСОБА_7 , в результаті чого останньому завдано майнової шкоди на вказану суму. Разом із викраденими коштами ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30 вересня 2025 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за згодою потерпілого ОСОБА_7 та за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості, яка укладена 30 вересня 20245року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України та підлягає затвердженню.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні беззаперечно визнала свою провину в повному обсязі та просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Також, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, врахувавши думку потерпілого, який не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.469, 470, 472 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинено в умовах воєнного стану, її дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка визнає свою провину повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувалася, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання відсутні, раніше не судима, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угод між прокурором та обвинуваченими, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна заява.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена 30 вересня 2025 року прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_7 відповідає вимогам КК та КПК України та підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Документально підтверджені витрати на проведення експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченої відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_4 слід залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.368, 371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2025 року яка укладена між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона в період іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/117-25/21229-Д від 29.09.2025 у розмірі 3565,60 грн.

Речові докази:

- грошові кошти в розмірі 1370 грн, що зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- сліди пальців рук на трьох відрізках липкої стрічки, що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1