ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3457/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/353/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.309, ч.4 ст.185 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тернопіль, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

16.07.2019 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення воді строком на 4 роки. на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки;

25.10.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185, ч. 2 с. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

30.11.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч,2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці:

02.02.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185. ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці;

16.03.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 4 місяці;

21.04.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 4 місяці;

30.05.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці. Відбув покарання повністю,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 постановлено рахувати з 17.09.2025.

На підставі ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення та перебування його під вартою з 02.09.2025 до 17.09.2025 з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У справі вирішено питання судових витрат, арешту майна та речових доказів.

Згідно з вироком суду, 02 січня 2025 року о 15 год. у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у лісосмузі навпроти будинку АДРЕСА_2 , виник намір, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 02 січня 2025 року о 15 год., перебуваючи у лісосмузі навпроти будинку АДРЕСА_2, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року №62/95 BP, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а також про відповідальність за їх незаконний обіг, виявив на поверхні землі частину блістерної упаковки із написами, що виконані барвниками червоного та синього кольорів «... Мета метадону ООО Харько...», в якій знаходилась одна таблетка білого кольору.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вказана речовина відноситься до наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено, помістив її у праву кишеню своєї куртки, таким чином почав незаконно зберігати зазначений наркотичний засіб.

Надалі, 02 січня 2025 року о 15 години 05 хвилин, працівником Національної поліції України, який перебував у лісосмузі навпроти будинку №4, по вул. Зеленій в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, виявлено обвинуваченого ОСОБА_7 із вказаною частиною блістерної упаковки, в якій знаходилась таблетка білого кольору, що відноситься до наркотичних засобів, які він добровільно вийняв із кишені своєї куртки та помістив на поверхню стовбура дерева.

У подальшому, 02 січня 2025 року, в період часу з 15 години 40 хвилин по 15 годину 45 хвилин, під час проведення огляду місця події із поверхні стовбура дерева, що знаходиться у лісосмузі навпроти будинку № 4, по вул. Зеленій в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області, було виявлено та вилучено частину блістерної упаковки із написами, що виконані барвниками червоного та синього кольорів «...Мета метадону ООО Харько...», в якій знаходилась одна таблетка білого кольору, що містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону у зазначеній таблетці в перерахунку на основу становить 0,0244 грама.

Згідно ст. 2, 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, метадон віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім цього, Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, після чого неодноразово було продовжено та на даний час не скасовано.

На момент події кримінального правопорушення, воєнний стан в Україні діяв на підставі Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до Закону України від 29 жовтня 2024 № 4024-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №740/2024 від 28.10.2024 «Про затвердження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також, що право приватної власності є непорушним.

Проте, обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки та права, як громадянин України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

23.01.2025 о 13:20 год. у обвинуваченого ОСОБА_7 , раніше судимого за вчинення корисливих злочинів проти власності, який перебував у приміщенні піцерії «Наша піца», що по вул. Київська, 11, в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, 23.01.2025 о 13:20 год, перебуваючи у приміщенні піцерії «Наша піца», що по вул. Київська, 11, у м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу із жіночої сумочки потерпілої ОСОБА_9 викрав мобільний телефон торговельної марки «Redmi» 13С, виробника «Хіаоmі», із об`ємом оперативної пам`яті 8 Gb, вбудованої - 256 Gb, у корпусі кольору, визначеного товаровиробником як «Midnight Вlасk», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із чохлом-книжечкою торговельної марки «ArmorStandart» G-Case синього кольору, вартістю 5421,78 грн..

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 із викраденим майном вийшов із приміщення піцерії «Наша піца», що по вул. Київська, 11 у м.Тернополі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5421,78 грн.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду від 17 вересня 2025 року змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України, тобто, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що вирок не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, в результаті чого було застосовано занадто суворе покарання до винного у вчиненні кримінального правопорушення і таким, що ухвалений з грубим порушенням норм процесуального права, з незастосуванням норм кримінального права, які підлягають застосуванню.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано належним чином те, що обвинувачений ОСОБА_7 давав правдиві свідчення, визнавав свою вину ще на етапі досудового розслідування, щиро розкаювався та добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Вважає, що ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не врахував належним чином зазначені обставини, які пом`якшують вину ОСОБА_7 та безпідставно не застосував статтю 75 Кримінального кодексу України та не звільнив засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Посилається на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає вирок суду законним, обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції вірно, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, віднесених законом до нетяжкого та тяжкого, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочину, зокрема злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, особу винного, який неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів.

Суд взяв до уваги, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував завдану шкоду, шляхом повернення викраденого майна.

Суд вказав, що в період вчинення інкримінованих йому злочинів останній виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, міг давати звіт своїм діям та керувати ними, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, правомірно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченої санкцією статті ч.4 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі за ч.1 ст. 309 КК України та застосував правила складання покарань.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст.65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів,

Доводи апелянта про наявність підстав для застосування при призначенні обвинуваченому ст.75 КК України, є необґрунтовані, оскільки нових пом`якшуючих обставин чи даних про особу обвинуваченого для застосування ст.75 КК України, окрім тих, які суд врахував при призначенні покарання, апелянт в апеляційній скарзі не навів та в суд апеляційної інстанції не представив, тому підстав для застосуванням ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, вирок суду є законним, обґрунтованим, підстав для задоволення скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді