У Х В А Л А

Іменем України

16.01.2026 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка клопотання старшого слідчого слідчого відділення Жмеринського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно технічною освітою, одруженого, раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000024 від 14 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Старший слідчий слідчого відділення Жмеринського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даним клопотанням, погодженим з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивує тим, що 14.01.2026 працівники СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_7 та старший лейтенант поліції ОСОБА_8 у складі групи реагування патрульної поліції із позивним «ЖАР-52», у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю, які згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконували обов`язки із забезпечення підтримання публічної безпеки та порядку на службовому автомобілі марки «Peugeot» моделі «508» із державним номерним знаком НОМЕР_1 в період часу з 08:00 год. 14.01.2026 по 08:00 год. 15.01.2026, згідно затвердженого начальником Жмеринського РВП графіку чергувань.

Так, 14.01.2026 близько 11:12 год. працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , запрошений ОСОБА_9 , у зв`язку із відсутністю військово-облікових документів. Дану подію побачив брат ОСОБА_9 ОСОБА_4 , у зв`язку із чим в останнього виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень під час виконання ними свої службових обов`язків.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 проник на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом подолання паркану та перебуваючи на його території наблизився до службового автомобіля біля якого перебували працівники поліції та розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які перебували у форменому одязі та на службовому автомобілі поліції, всупереч вимог суспільних відносин, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» наніс численні удари кулаками обох рук та коліном правої ноги в область голови тулуба та рук працівника поліції ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 04 від 14.01.2026, працівник поліції ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді двох синців на голові та забиття м`яких тканин лівого передпліччя та належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 14.01.2026 близько 11:12 год., перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , попри висловлення в бік останнього законних вимог щодо припинення протиправних дій, працівниками поліції Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого сержанта ОСОБА_10 , який виконував покладені на нього службові обов`язки, ОСОБА_4 діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, без будь-яких об`єктивних підстав застосував фізичну силу відносно ОСОБА_10 , шляхом нанесення численних ударів кулаками обох рук в область голови останнього.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05 від 14.01.2026 працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на голові та належить до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч. 3 ст. 296 Кримінального кодексу України, тобто хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується з особливою зухвалістю та пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

14.01.2026 о 12:43 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.01.2026 о 20:35 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він усвідомлює міру покарання за вчинення ним злочинів, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, він може впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Старший слідчий Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки або домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, пояснив, що хворіє та має проблеми з сечовиділенням.

Заслухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень обґрунтована приведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію повідомлення про факти порушення громадського порядку від 14.01.2026; протоколом огляду місця події прилеглої території до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 та від 14.01.2026; протоколом огляду предмету, а саме відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, що облаштовані на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 та від 14.01.2026; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 14.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомляє про факт нанесення працівнику поліції та працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, що супроводжувалось хуліганськими діями від 14.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.01.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 14.01.2026; протоколом допиту ОСОБА_15 від 14.01.2026; протоколом допиту ОСОБА_16 від 14.01.2026; висновком судово-медичної експертизи № 04 від 14.01.2026;висновком судово-медичної експертизи № 05 від 14.01.2026; висновком судово-медичної експертизи № 06 від 14.01.2026; протоколом допиту свідка працівника поліції ОСОБА_7 , який повідомляє про факт нанесення працівнику поліції та працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, що супроводжувалось хуліганськими діями від 14.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомляє про обставини вчинення злочинів ОСОБА_4 від 14.01.2026; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , який повідомляє про обставини вчинення злочинів ОСОБА_4 від 14.01.2026; повідомленням про підозру ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 296 КК України від 14.01.2026.

Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 296 КК України є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення не входить до компетенції суду на даному етапі провадження.

В судовому засіданні встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де проживає з хворою матір`ю та батьком з інвалідністю, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, хвору дружину, не перебуває на обліку у нарколога, перебуває на обліку в психіатра, однак підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, яким передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, та ч. 3 ст. 296 КК України, яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, наявність ризику вчинення аналогічних злочинів, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити аналогічні злочини та незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, які вони надавали під час досудового розслідування, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Суд не приймає посилання захисника адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 про наявність у нього захворювання нирок, так як на підтвердження суду не надано жодного документа та даних, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я - немає.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим у статті 177КПК України ризикам.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності стороною обвинувачення належними доказами існування вказаних ризиків, то суд вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальнийкодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення останнім зазначених дій.

Оцінюючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 ЦПК України, суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, є право на свободу та особисту недоторканність. Та, що більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, відповідно до норм КПК України є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Згідно з частиною 1 статті 180КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Тобто особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Разом з тим, стороною захисту таких доказів суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що у суду відсутня інформація поручителів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яка б давала суду підстави вважати даних осіб такими, які заслуговують на довіру, не надано доказів, що характеризують поручителів, з яких би суд міг встановити, чи заслуговують поручителі на його довіру, чи здатні поручителі достатньо впливати на підозрюваного ОСОБА_4 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та реально забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин інкримінованих злочинів, їхньої тяжкості та суворості покарання за їхнє вчинення.

Між тим з урахуванням встановлених ризиків та обсягу обвинувачення, серйозності кримінальних правопорушень, менш суворі запобіжні заходи, зокрема особиста порука на переконання суду буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , не буде відповідати потребам кримінального провадження на даній стадії.

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відтак, під час судового розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 296 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може вчинювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та відсутність підстав для врахування заперечень сторони захисту та їх задоволення.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 виправдані, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14 березня 2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 176,178,186,193,194,196,197,202,203,205,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и л а:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 14 січня 2026 року по 14 березня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя