Справа № 126/2513/25
Провадження №11-сс/801/931/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

представник власника майна в режимі відеоконференції адвокат ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ПП «Промтехагросервіс» на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000098 від 01 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України,

у с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року задоволено частково клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000098 від 01 листопада 2025 року за ч. 1 ст. 1971 КК України.

Накладено арешт на зразки урожаю кукурудзи із земельної ділянки площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номера, що поміщено до спецпакету НПУ WAR 1501227.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що:

дізнавачем частково доведено необхідність накладення арешту та обґрунтовано правову підставу його застосування (збереження слідів кримінального правопорушення);

дізнавачем здійснено незаконне відібрання залишків стебел та качанів кукурудзи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081, оскільки їх огляд проведено без повідомлення власників земельних ділянок та не надано доказів неможливості отримання таких зразків у добровільному порядку;

клопотання не містить обґрунтування, що накладення арешту на залишки стебел та качанів кукурудзи, відібраних на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081 є необхідним для виконання завдання кримінального провадження по їх зберіганню, як речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі прокурор Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 листопада 2025 року та постановити нову про задоволення клопотання дізнавача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що вилучення речових доказів було незаконним;

відмова слідчого судді у легалізації проведеного огляду місця події не свідчить про незаконність вилучення речових доказів, оскільки положення ст. 233 КПК не застосовувались;

накладення арешту на вилучені зразки сільськогосподарської культури зумовлене необхідністю збереження речових доказів для подальшого проведення судових експертиз.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах власника майна ПП «Промтехагросервіс» просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 листопада 2025 року та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання дізнавача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

слідчий суддя не надав оцінки правомірності вилучення в ході проведення слідчої дії зразків сільськогосподарської культури та дійшов помилкового висновку про доцільність накладення арешту на зразки кукурудзи відібрані із земельної ділянки площею близько 8,16 га без визначеного кадастрового номера.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Заперечив проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Заперечила проти апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді відповідає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, у тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Указаним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на цьому етапі.

З матеріалів судового провадження слідує, що 01 листопада 2025 року ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України за фактом самовільного зайняття невідомою особою земельних ділянок, розташованих на території Бершадської територіальної громади, а саме за межами с. Кошаринці.

Під час проведення досудового розслідування 01 листопада 2025 року проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки за межами с. Кошаринці Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, площею близько 8,16 га, що не має визначеного кадастрового номера, не передана в користування будь-яким фізичним чи юридичним особам та межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:001:0097, площею, 4,236 га; :01:001:0089, площею 1,956 га; :01:001:0081, площею 4,330 га, що знаходяться у приватній власності громадян, які засіяні єдиним масивом сільськогосподарською культурою кукурудзою.

Під час огляду земельної ділянки, площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номера, на її частині виявлено сліди сільськогосподарської техніки. Надалі з указаної земельної ділянки відібрано зразки урожаю кукурудзи, що поміщено до спецпакету НПУ WAR 1501217 та запечатано.

На суміжній земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0097, площею 4,236 га, виявлено залишки стебел та качанів кукурудзи, після проведення збору урожаю. З указаної земельної ділянки відібрано зразки урожаю кукурудзи, що залишилася після збору урожаю, поміщено їх до спецпакету НПУ PSP 1469920 та запечатано.

На земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0089, площею 1,956 га, виявлено залишки стебел та качанів кукурудзи, після проведення збору урожаю. З указаної земельної ділянки відібрано зразки урожаю кукурудзи, що залишилася після збору урожаю, поміщено їх до спецпакету НПУ PSP 2150901 та запечатано.

Із земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0081, площею 4,330 га, що була засіяна єдиним масивом культурою кукурудза, із земельною ділянкою площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номеру, було відібрано зразки урожаю кукурудзи, що поміщено до спецпакету НПУ RIC 2135159 та запечатано.

Постановою дізнавача від 01 листопада 2025 року майно, вилучене в ході огляду місця події, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000098.

Ураховуючи те, що майно, а саме зразки урожаю кукурудзи що були тимчасово вилучені на земельній ділянці, площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номеру, яка має цільове призначення для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, є ймовірними слідами кримінального провадження, оскільки за фактом самовільного зайняття саме цієї ділянки внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального провадження, забезпечення схоронності указаного майна, наявні усі підстави вважати, що вилучені зразки урожаю кукурудзи дають можливість встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, що мають значення для провадження у справі.

Отже, арешт на тимчасово вилучені зразки урожаю кукурудзи із земельної ділянки площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номера, що поміщені до спецпакету НПУ WAR 1501217, на даній стадії кримінального провадження відповідає його процесуальній меті збереженню речових доказів.

Водночас статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом отримання речей від фізичних осіб.

Згідно зі ст. 100 КПК України речовий доказ, наданий добровільно, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, вилученого на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081 у ході проведення їх огляду, виходячи з наданих дізнавачем матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частинами 1, 2 ст. 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судам необхідно враховувати, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини поняття «інше володіння» у п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює такі об`єкти (природного походження та штучно створені), які за своїми властивостями дають змогу туди проникнути і зберегти або приховати певні предмети (речі, цінності). Ними можуть бути, зокрема, земельна ділянка, сарай, гараж, інші господарські будівлі та інші будівлі побутового, виробничого та іншого призначення, камера сховища вокзалу (аеропорту), індивідуальний банківський сейф, автомобіль, тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно положень ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Установлено, що дізнавач у цьому кримінальному провадженні відібрав залишки стебел та качанів кукурудзи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081 у ході проведення їх огляду.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року (справа № 126/2513/25, провадження № 1-кс/126/837/2025) відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача про надання дозволу на проведення обшуку по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 01 листопада 2025 року за ч. 1 ст. 1971 КК України.

Матеріали клопотання не містять відомостей про те, що дізнавач звертався до власників земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089 та :01:001:0081 з метою надання останніми у добровільному порядку оглянути ці земельні ділянки.

При цьому, прокурором не надано доказів правомірності проведення огляду указаних земельних ділянок та легалізації його проведення (дозволи власників земельних ділянок на проникнення чи ухвали слідчого судді).

Відтак відібрання залишків стебел та качанів кукурудзи на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081, у порушення вимог ст. 93 КПК України, дізнавач здійснив незаконно.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас дізнавач у клопотанні не обґрунтував, що накладення арешту на залишки стебел та качанів кукурудзи, відібраних на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081 є необхідним для виконання завдання кримінального провадження по їх збереженню як речових доказів та, що без застосування арешту таке майно буде втрачено.

Отже, слідчий суддя ретельно перевіривши майно, на яке дізнавач просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача в частині накладення арешту на залишки стебел та качанів кукурудзи, відібраних на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0097, :01:001:0089, :01:001:0081.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності накладення арешту на таке майно, з метою збереження речових доказів для подальшого проведення судових експертиз апеляційний суд оцінює критично та вважає недоведеною мету такого арешту.

Ба більше, порядок отримання зразків для експертизи регламентовано положеннями ст. 245 КПК України.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна адвоката ОСОБА_7 про відсутність правової підстави для накладення арешту на майно (зразки урожаю кукурудзи із земельної ділянки площею близько 8,16 га, без визначеного кадастрового номера), є безпідставними та спростовуються змістом клопотання про арешт майна, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а також дослідженими під час апеляційного розгляду матеріалами судового та кримінального провадження.

При цьому власник майна та його представник за відповідних обставин не позбавлений права в ході провадження досудового розслідування порушувати питання про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційних скарг викладені у них висновків не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її зміни чи скасування, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ПП «Промтехагросервіс» слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ПП «Промтехагросервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4