Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/4123/25
Провадження № 1-кп/572/470/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін провадження - прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни кримінальне провадження №0000107 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За змістом обвинувального акта 16.02.2025, приблизно о 19 год. 40 хв., у темну пору доби, водій ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем BMW 520D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по правій смузі руху вул. Андрія Приступи с. Тріскині Сарненського району Рівненської області, зі сторони с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області у напрямку м. Сарни Рівненської області.

Одночасно, поблизу будинку №61, що по вул. Андрія Приступи с. Тріскині Сарненського району Рівненської області у напрямку с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області, рухався автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

В цей час, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем BMW 520D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 12.1 та пункту 12.2 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, на заокругленій ділянці дороги вправо по ходу його руху виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий рухався вказаною смугою руху у зустрічному напрямку та був позбавлений технічної можливості цього уникнути по незалежних від нього причинах.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді післятравматичного рубця - в межах передньо-бічної поверхні лівого колінного суглобу, закритого уламкового перелому середньої третини лівого стегна зі зміщенням, які в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а транспортні засоби отримали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія враховувати дорожню обстановка, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його г; х та безпечно керувати ним, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди .спільно небезпечними наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примирення з потерпілою, вказав, що вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував йому завдані збитки.

Захисник ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання, просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, підтвердив факт примирення з обвинуваченим та відшкодування останнім завданої шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив позицію про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим передбачені ст. 46 КК України. Так, виходячи з положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, для застосування ст. 46 КК України та прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим необхідною є сукупність таких умов: 1) вчинення особою злочину чи проступку вперше; 2) вчинене діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів; 3) виключається можливість звільнення за вказаною підставою у випадку вчинення корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин, кримінального провадження, відкритого у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила злочин чи проступок, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням, була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності, була реабілітована, була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання, відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому він вважається особою, що вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережних нетяжких злочинів.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд враховує, що вчинене обвинуваченим діяння не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому згідно з усталеною судовою практикою примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Іншими словами, під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК України та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК України у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Виходячи з наведених нормативних положень, суд дійшов висновку, що обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим» (ст. 46 КК України), під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

Вирішуючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні повідомив, що примирився з обвинуваченим, вказав, що обвинуваченим відшкодована заподіяна кримінальним правопорушенням шкода.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та продовжувати загальний розгляд в загальному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяну шкоду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз в розмірі 16936 гривень 60 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № №0000107 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 16936 гривень 60 копійок(шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 20.02.25р на автомобіль марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 . Транспортний засіб повернути власнику після набрання ухвалою законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 20.02.25р на автомобіль марки «BMW» 520 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 . Транспортний засіб повернути власнику після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази - подушки безпеки з автомобіля марки «BMW» 520 д.н.з. НОМЕР_1 та подушки безпеки з автомобіля марки ««Опель» д.н.з. НОМЕР_2 знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області.

Суддя