Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/699/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №0002051 від 25.10.2022 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.09.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 . Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2025 (включно). Визначено ОСОБА_9 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , за неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити розмір застави у в сумі, що відповідає 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як такий розмір застави є посильним для підозрюваного. При цьому, зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави, жодним чином не пов`язується з майновим станом підозрюваного (за наявними в матеріалах даними), не співвідноситься за розміром зі встановленими слідчим суддею ризиками, не відповідає рівню залученості підозрюваного до обставин, які перевіряються у цьому кримінальному провадженні, тобто є невиправдано високим та завідомо непомірним, а тому не може бути застосований, не було встановлено виключних випадків, які дозволяли призначити заставу в розмірі, 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Звертає увагу, що ризик як переховуватися від суду повністю беззаперечно спростовується застосуванням до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. В свою чергу, ОСОБА_9 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, на утриманні має особу, що потребує догляду- ОСОБА_12 (дядько) 20.12.1961. Вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілих повністю спростовується тим, що з більшістю свідків він взагалі незнайомий, крім цього всі свідки допитані під час досудового розслідування та попереджені про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання. Також, ризик це перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не доведений, як клопотанням, так і усними поясненнями прокурора. Крім того, ризик вчинити нове кримінальне правопорушення нічим не підтверджується та спростовується більш м`яким запобіжним засобом у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Наголошує, що ці ризики повністю спростовуються застосуванням до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників ОСОБА_13 і ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , в підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора на спростування апеляційних доводів захисника, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст.177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з матеріалів провадження №296/10675/25, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002051 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України, а саме у заволодінні групою осіб за попередньою змовою, майном різних юридичних та фізичних осіб перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області з використанням засобів мобільного та інтернет зв`язку, шляхом обману, під приводом здійснення вантажних перевезень.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 28.07.2025 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_14 до 26.09.2025 із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_15 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні/продовженні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані прокурором, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може бути причетним до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_11 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_11 підтверджується сукупністю доказів, які були долучені до клопотання слідчого, та об`єктивно на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної останньому, і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа може бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В свою чергу, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_11 , фактичні обставини його вчинення, наслідки, суспільну небезпеку, тощо.

При цьому, як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_11 кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч.2, 3, 4 ст.190 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, зокрема, є тяжкий - ч.4 ст.190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Також, в даному випадку, слід належно врахувати фактичні обставини вчинення цього правопорушення, у тому числі, кількість епізодів злочинної діяльності, їх системність та прогресуючу тенденцію (завдання збитків), а тому явно підвищений рівень суспільної небезпечності злочинних дій останнього, що тільки підсилює цей процесуальний ризик.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати ОСОБА_11 , переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Апеляційний суд вважає доведеним і процесуальний ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з урахуванням того, що вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень супроводжувалось залученням засобів маскування (конспірації мобільних телефонів, комп`ютерів та техніки яка має доступ до мережі Інтернет) та можливим залученням певної кількості інших осіб, які на даний час не встановлені, повне коло осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, як і факту того що всі речові докази органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено. Вище зазначені факти стороною захисту не спростовані.

Крім того, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих можливих співучасників) будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

При цьому, при встановленні наявності вказаного ризику, апеляційний суд враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від учасників процесу під час судового засідання, крім того, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Крім того, слід взяти до уваги і обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинних дій, як і інформацію матеріалів НСРД, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, у тому числі й аналогічних, за встановленим фактом відсутності офіційного джерела доходу у підозрюваного, та того, що вчинення майнових злочинів є основним та можливо єдиним джерелом доходів для існування останнього.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст.178 КПК України, врахував фактичні обставини цього кримінального провадження, його характер, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 у разі визнання його винним, дані про його особу, тяжкість правопорушень, взяв також до уваги наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи обвинуваченого, переконливо виключає можливість обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Також, апеляційний суд приймає до уваги, що жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_9 на вказаній стадії кримінального процесу, а ні слідчому судді, а ні апеляційному суду надано не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи захисника про те, що суд першої інстанції не обґрунтував неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та недоведеність ризиків зазначених в клопотанні слідчого.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи захисника про наявність у ОСОБА_9 постійного місця проживання, наявність на утриманні дядька ОСОБА_12 , позитивних характеристик з місця проживання, як і гарантування підозрюваним належного дотримання процесуальних обов`язків, що були враховані слідчим суддею та на переконання апеляційного суду не доводять по-за розумним сумнівом дотримання останнім відповідної сталої процесуальної поведінки, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_9 , судом на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя на підставі всебічно з`ясованих обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .

В свою чергу, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичних обставин їх вчинення, розмірів нанесеної шкоди, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, апеляційний суд вважає, що застава у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, жодним чином не порушує права підозрюваного та інших осіб, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Вказаний розмір застави, на переконання суду апеляційної інстанції, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ОСОБА_11 покладених на нього законом обов`язків та є помірним для підозрюваного.

Всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження слідчим суддею при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.09.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2025 (включно), з визначенням застави в розмірі 908 400 грн., - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :