Справа № 297/3379/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/558/23, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.08.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Довге Іршавського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , одружений, що має на утриманні малолітню дитину, із середньою освітою, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 7173 (сім тисяч сто сімдесят три) грн 64 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 34311 (тридцять чотири тисячі триста одинадцять) грн 43 коп. матеріальної та 800000 (вісімсот тисяч) грн моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 80000 (вісімдесят тисяч) грн моральної шкоди.

Скасовано арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 та на автомобіль марки «MAN» моделі «L 2000 8.163», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2022.

Речові докази: автомобіль марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області повернуто ОСОБА_11 , як власнику; автомобіль марки «MAN» моделі «L 2000 8.163», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області повернуто «ПП Буковина трек» (м. Чернівці, вул. Коломийська, 1 А, Чернівецької області), як власнику.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

-2-

02.09.2022 близько 16 год 40 хв водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , разом з пасажирами ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , рухаючись у денний час доби на мокрій ділянці автодороги, яка вкрита асфальтобетоном з лівим заокругленням дороги, що має по одній смузі руху у кожному напрямку, по вул. Центральній в с. Дунковиця Берегівського району у напрямку м. Іршава, навпроти будинку № 170, під час руху не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушивши вимоги п. 1.5; 2.3 «б»; 12.1 Правил дорожнього руху України, будучи самовпевненим та нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху під час проїзду лівостороннього заокруглення автодороги на мокрому дорожньому покритті, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, внаслідок чого втратив керованість свого автомобіля і як наслідок допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, де в стані бокового некерованого заносу допустив зіткнення з автомобілем марки «MAN» моделі «L 2000 8.163» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , який в той час рухався у зустрічному напрямку зустрічною смугою руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у виді крововиливів у м`які покрови правої тімяно-скроневої ділянки та лобної по середній лінії, крововиливи під м`які мозкові оболонки на рівні правої лобної долі, верхньої поверхні правої долі мозочка, перелом шийного відділу хребта у вигляді розриву передньої та бокової зв`язок на рівні між 6 та 7 шийними хребцями, крововилив в м`які покрови заднього середостіння на рівні пошкодження хребта, переломи з 2 по 10 ребер по середньо-підпаховій лінії справа, розрив нижньої долі правої легені, правобічний гемоторакс. Враховуючи локалізацію, характер і механізм виникнення всіх встановлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_12 такі є прижиттєві та виникли незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, або в результаті співударянням з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно, якими були виступаючі частини салону автомобіля, де потерпілий ОСОБА_12 знаходився на місці переднього пасажирського сидіння легкового автомобіля. Тілесне ушкодження у вигляді перелому шийного відділу хребта мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир заднього пасажирського сидіння автомобіля марки «Renault» моделі «Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді, дифузійного забою головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2 ступеня, внутрішньо-шлуночковий крововилив, травматичний субархноїдальний крововилив, травми діафрагми, розриву діафрагми справа, травматичний гемоторакс, посттравматичний гемоторакс справа, закритий уламковий перелом діалізу ключиці. Враховуючи локалізацію, характер і механізм виникнення всіх встановлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , такі виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, або в результаті співударянням з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно, якими були виступаючі частини салону автомобіля, де потерпілий ОСОБА_10 знаходився на місці заднього пасажирського сидіння легкового автомобіля. Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, дифузного забою головного мозку, внутрішньо-шлуночкового

-3-

крововиливу, травматичного субдурального крововиливу, розриву діафрагми справа, правобічного посттравматичного гемотораксу, є небезпечним для життя в момент їх спричинення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог п. 1.5; 2.3 «б»; 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, внаслідок яких потерпілі ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди, а ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку суду від 02.08.2023 та направлення матеріалів кримінального провадження на розгляд до Іршавського районного суду Закарпатської області. Свої доводи обвинувачений мотивує тим, що кримінальне провадження розглянуто Берегівським районним судом Закарпатської області з порушенням правил підсудності, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено в с. Дунковиця, яке раніше належало до Іршавського району. З цих підстав в суді першої інстанції було заявлено клопотання про передачу кримінального провадження на розгляд до Іршавського районного суду Закарпатської області, однак суд в задоволенні даного клопотання відмовив про що постановив ухвалу від 16.12.2022. Також зазначає про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу внаслідок надмірної суворості. Суд при призначенні йому покарання не врахував, що він не міг одразу відшкодувати потерпілій повну суму, заявлену нею в цивільному позові, так як не має у розпорядженні необхідної суми коштів, робив спроби відшкодувати заподіяну злочином шкоду хоч частково, однак потерпіла відмовилася брати кошти, вказуючи про необхідність сплати повної суми. Також просить прийняти до уваги, що злочин, у вчиненні якого його визнано винуватим, вчинено ним з необережності, внаслідок випадкового збігу обставин, на які він не міг вплинути, оскільки в умовах дощових опадів (зливи) попав в некерований боковий занос та в подальшому під вантажний автомобіль, випадково залишившись живим. Раніше не притягався відповідальності за порушення правил дорожнього руху, рухався на автомобілі в межах встановленої швидкості, був тверезим.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на аналогічні обставини, що і обвинувачений ОСОБА_6 , додатково стверджуючи про розгляду кримінального провадження з порушенням правил підсудності та невідповідності призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу внаслідок надмірної суворості, а також про порушення судом вимог ст. 349 КПК України при визначенні обсягу доказів, що підлягали дослідженню, оскільки судом було прийнято рішення про встановлення такого порядку дослідження доказів: допит обвинуваченого, потерпілих та дослідження письмових доказів, однак після перерви, суд самостійно змінив раніше затверджений порядок, обмежившись виключно дослідженням характеризуючи даних особи обвинуваченого. У зв`язку з чим просить вирок суду від 02.08.2023 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 , його представника-адвоката ОСОБА_14 , неявка яких, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали

-4-

кримінального провадження та наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню частково, з таких підстав.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника про фактичне порушення правил підсудності, колегія суддів уважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.

Положеннями ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Правила про підсудність ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засадах організації судової влади.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України направлено прокурором до Берегівського районного суду Закарпатської області.

Під час підготовчого судового засідання, сторона захисту звернулась із клопотанням про зміну підсудності, однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. 34 КПК України, не скерував кримінальне провадження до апеляційного суду, а самостійно відмовив у його задоволенні (ухвала від 16.12.2022).

Згідно обвинувального акту місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення є с. Дунковиця Кам`янської ОТГ Берегівського району Закарпатської області. Село Дунковиця до прийняття постанови Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів» - належало до Іршавського району Закарпатської області, яке віднесено до юрисдикції Іршавського районного суду Закарпатської області.

Статтею 34 КПК України визначені відповідні підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

-5-

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого, а не судом першої інстанції, у провадженні якого перебуває вказана справа.

З врахуванням цієї норми суд першої інстанції не мав повноважень та законних підстав для самостійного вирішення клопотання сторони захисту про направлення кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції Закарпатського апеляційного суду.

Відтак, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , розглянуте Берегівським районним судом Закарпатської області з порушенням правил підсудності, на що обґрунтовано посилаються обвинувачений та сторона захисту в апеляційних скаргах.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції в порядку п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК.

Згідно п. 3 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а крім того, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення, відповідно до вимог ст. 415 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання.

Доводи обвинуваченого про необхідність скерування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на розгляду до Іршавського районного суду Закарпатської області задоволенню не підлягають, оскільки обвинувачений та сторона захисту безпосередньо до суду апеляційної інстанції з клопотанням про зміну підсудності у даному кримінальному провадженні не зверталася, а заявляла таке лише під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

-6-

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволенню частково, вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.08.2023 скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.08.2023 відносно ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати і призначити новий розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді