Справа № 712/16/26
Провадження № 1-кс/712/104/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , поданого під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, стрільця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: в/ч НОМЕР_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2026 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 , 01 січня 2026, близько 01 год. 30 хв. на території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , за географічними координатами НОМЕР_3, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в результаті конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар ножем в ділянку грудної клітки, спричинивши йому, відповідно до медичної довідки КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 01.01.2026, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, які відповідно до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

01.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

01.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

З урахуванням зібраних у ході досудового розслідування доказів 01.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 01.01.2026; протоколами оглядів місця події від 01.01.2026; пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 01.01.2026; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 01.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_8 від 01.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_9 від 01.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_10 від 01.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_11 від 01.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_12 від 01.01.2026;протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.01.2026;довідкою з КНП «Черкаського обласна лікраня ЧОР» від 01.01.2026; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років.

Слідчий у клопотанні вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На підтвердження цього ризику свідчить й те, що ОСОБА_5 є неодруженим, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей немає, а тому немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Також слідчий просить врахувати, що військовослужбовець ОСОБА_5 має доступ до зброї, транспорту, знань тактики ухилення, контактів у військових підрозділах. У зв`язку з війною може переміщуватися у зону бойових дій, де його затримання буде ускладнене. За наявності зв`язків зі співслужбовцями має можливість впливати на осіб, що сприятимуть переховуванню.

Ризик незаконного впливву на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань свідків та потерпілого та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати від останніх дачі неправдивих показань або зміну уже наданих на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження. Слід враховувати той факт, що свідки та потерпілий у вказаному кримінальному провадженні є військовослужбовцями, які проходять службу спільно із підозрюваним, тому ОСОБА_5 матиме реальну можливість повпливати на останніх за місцем їх несення служби;

На підставі вище викладеного, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді з указаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого адвоката.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 , 01 січня 2026, близько 01 год. 30 хв. на території військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , за географічними координатами НОМЕР_3, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в результаті конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар ножем в ділянку грудної клітки, спричинивши йому, відповідно до медичної довідки КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 01.01.2026, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, які відповідно до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

01.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК Україниза підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Того ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом, за клопотанням прокурора.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення ЄСПЛ у справі Becciev v. Moldova, § 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, а саме:вчинення злочину відносно військовослужбовця в умовах воєнного стану, що є аморальним та викликає суспільний резонанс.

Щодо особистих обставин підозрюваного, то слідчий суддя враховує те, що останній неодружений, дітей на утриманні на має, будь-який позитивний соціальний зв`язок відсутній, тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу є необхідним та вбачається обґрунтованим.

Також, доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, які є військовослужбовцями разом з підозрюваним, а тому є достатні підстави вважати, що з метою зміни останніми своїх показів, він може чинити на них тиск шляхом погроз та залякувань.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації доведених вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину , вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння,слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 01 січня 2026 року по 01 березня 2026 року включно.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали суду вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 05 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1