Справа № 344/2168/26
Провадження № 1-кс/344/1176/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженця смт. Білокуракине, Білокуракинського району, Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), громадянина України, в рамках кримінального провадження № 0000571 від 24.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 24.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 з 17.03.2006 є керівником та співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (Ідентифікаційний код 24182788) (далі ТОВ «АТП»), основним видом діяльності якого є Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, а також роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.; вантажний автомобільний транспорт, що спеціалізувалось на здійсненні господарської діяльності з надання послуг автобусних пасажирських перевезень на території Луганської області, зокрема смт. Білокуракине та прилеглих населених пунктів до м. Сєверодонецька на підставі відповідних договорів із Департаментом розвитку, утримання мережі автомобільних доріг області, промисловості та транспорту Луганської обласної державної адміністрації.

Однак, незважаючи на обізнаність про злочинні дії представників російської федерації та окремих, проросійськи налаштованих представників місцевого населення, ОСОБА_6 діючи з особистих корисливих та політичних міркувань, з метою представлення окупаційній владі своєї особистої прихильності, у квітні 2022 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 27.04.2022, перебував на тимчасово окупованій території Луганськї області, вирішив з власної ініціативи реалізувати свій корисливий злочинний умисел направлений на реалізацію чи підтримку рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні, добровільні передачу матеріальних ресурсів окупаційній адміністрації держави-агресора.

З матою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 27.04.2022, добровільно, без будь-якого фізичного чи психологічного примусу та за власної ініціативи, на основі приміщень, техніки та матеріальних цінностей ТОВ «АТП», де останній є керівником і одним із засновників, знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою особистого збагачення, діючи за законодавством т.зв. «луганської народної республіки» зареєстрував у т.зв. «державних органах луганської народної республіки» «товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство» (мовою оригіналу: «общество с ограниченной ответственностью «АВТОТРАНСПОРТНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ», ЕГРЮЛ 010, адрес: луганськая народная республика, Белокуракинскиснкий район, пгт. Белокуракино, д. 93 А», далі «ООО «АТП»), яке мало на меті отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної зі пасажирськими перевезеннями на тимчасово окупованих територіях України.

Згідно з т.зв. «свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи» № 61143185 від 27.04.2022 ОСОБА_6 є керівником «ООО «АТП» з правом підпису всієї документації з фінансово-господарської діяльності підприємства.

З метою втілення свого злочинного умислу спрямованого на реалізацію рішень держави агресора, ОСОБА_7 , діючи у на виконання положень федерального закону російської федерації «про ліцензування окремих видів діяльності» № 99-ФЗ від 04.05.2011 та постанови уряду російської федерації № 1616 від 07.10.2020, якою затверджено «положення про ліцензування діяльності з перевезень пасажирів та інших осіб автобусами», як засновником та директор «ООО «АТП», не раніше червня 2023 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) добровільно та за власною ініціативою, організував підготовку і подальшу подачу до «південного міжрегіонального управління державного автодорожнього нагляду федеральної служби з нагляду у сфері транспорту» (мовою оригіналу: «южного межрегионального управления государственного автодорожного надзора федеральной службы по надзору в сфере транспорта») заяви про надання ліцензії на діяльність з перевезень пасажирів та інших осіб автобусами з долученням відповідних документів.

В подальшому, 22.06.2023 органом державної влади держави агресора «південним міжрегіональним управлінням державного автошляхового нагляду федеральної служби з нагляду у сфері транспорту» за результатами розгляду поданих директором «ООО «АТП» ОСОБА_6 документів, видано останньому ліцензію на діяльність з перевезень пасажирів та інших осіб автобусами із присвоєнням номеру в єдиному реєстрі обліку ліцензій російської федерації № АК 81-000037, а також «ООО «АТП» внесено до «реєстру ліцензій на діяльність з перевезень пасажирів та інших осіб автобусами російської федерації» (мовою оригіналу: «реестру лицензий на деятельность по перевозкам пассажиров и иных лиц автобусами»).

Надалі, ОСОБА_6 , як засновником та директором «ООО «АТП» організовано регулярні перевезення за сполученням з державою агресором російською федерацією: «Каменка Луганск АС 1»; «Троицкое АС Луганк АС-1»; «Александрополь Луганк АС-1»; «Новобелая Луганк АС-1»; «Белокуракино ВС Луганк АС-1» для чого ним, укладались (мовою оригіналу) «Временное соглашение № 430/22 от 02.09.2022 о перевозке пассажиров на автобусном маршруте общего пользования» «Временное соглашение № 406/22 от 24.06.2022 о перевозке пассажиров на автобусном маршруте общего пользования», «Дополнительное соглашение № 2 к временному соглашению № 406/22 от 24.06.2022» із «міністерством інфраструктури і транспорта ЛНР в лиці т.в.о. міністра ОСОБА_8 », за умовами яких ОСОБА_9 , як директор «ООО «АТП» повинен надавати послуги десятьма транспортними засобами загальною пасажировмісткістю у 200 місць.

Відповідно до зазначених т.зв. «соглашений», укладених між директором ОСОБА_6 та «міністерством інфраструктури та транспорту лнр» у розділі обов`язки перевізника, п. 2.2.8 - перевізник зобов`язаний надавати транспортні засоби, вказані у пунктах 1.1.2, 1.1.3 (10 транспортних засобів) даного договору по вимозі Ораганізатора у разі виникнення надзвичайних подій, стихійних лих, аварій, катастроф та ін.

Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого підтримку на реалізацію чи підтримку рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора створеними на тимчасово окупованій території Луганської області, передачу їх матеріальних ресурсів та інших активів з метою завдання шкоди Україні, протягом серпня 2022 березня 2023 року складено, видано та погоджено: «Лист «врио. министру инфраструктури и транспорта луганської народної республіки ОСОБА_8 », щодо перевезення пасажирів від 22.02.2023; «Статистичні звіти про роботу автобусів на маршрутах регулярних перевезень за січень 2023»; «Розклади руху автобусів по маршрутах за 2022рр»; «Таблиці вартості проїзду за регулярними автобусними маршрутами» які затверджені «врио міністром інфраструктури і транспорта луганської народної республіки ОСОБА_8 ».

За результатом виконання вказаних «соглашений» з міністерством інфраструктури та транспорту лнр, ОСОБА_6 складено відомості з оплати перевезень №1941815 від 24.08.2022, №1948020 від 29.08.2022, №1938174 від 03.08.2022, №1939993 від 04.08.2022, №1947361 від 26.08.2022, №1939998 від 10.08.2022, №1940003 від 15.08.2022, №1948737 від 31.08.2022, №1940001 від 13.08.2022 на загальну суму 25 855, 03 російських рублів (що згідно курсу НБУ станом на 31.08.2022 становить 4 311,11 гривень).

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, у період з 27.04.2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів та бажання, у період з 27.04.2022 (біль точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) проведено провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, т.з. «міністерством інфраструктури та транспорту «лнр», створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, здійснено реєстрацію «ООО «АТП» в незаконних органах влади, визначено себе одним із засновників та директором із правом підпису, забезпечено отримання «ООО» ліцензій, організовано регулярні перевезення на тимчасово окупованій території, для чого особисто погоджено запропоновані незаконними органами влади, умови, та укладено (мовою оригіналу): «Временное соглашение №430/22 от 02.09.2022 о перевозке пассажиров на автобусном маршруте общего пользования» «Временное соглашение №406/22 от 24.06.2022 о перевозке пассажиров на автобусном маршруте общего пользования», «Дополнительное соглашение №2 у временному соглашению №406/22 от 24.06.2022» із «міністерством інфраструктури і транспорта ЛНР в лиці т.в.о. міністра ОСОБА_8 », за якими протягом 24.06.2022 - 31.08.2022 надавав послуги транспортними засобами загальною пасажировмісткістю у 200 місць, за що згідно із відомості з оплати перевезень №1941815 від 24.08.2022, №1948020 від 29.08.2022, №1938174 від 03.08.2022, №1939993 від 04.08.2022, №1947361 від 26.08.2022, №1939998 від 10.08.2022, №1940003 від 15.08.2022, №1948737 від 31.08.2022, №1940001 від 13.08.2022 отримав 25 855, 03 російських рублів (що згідно курсу НБУ станом на 31.08.2022 становить 4 311,11 гривень).

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 29.01.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Поряд з цим, слідчим, із дотриманням вимог ст.ст. 133, 135 КПК України, було здійснено виклик громадянина України ОСОБА_6 , на 02.02.2026, 03.02.2026, 04.02.2026 проте останній до органу досудового розслідування не з`явився, та станом на 04.02.2025 причини своєї неявки не повідомив.

При цьому, згідно наявних відомостей, на даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

На даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Вручена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені

ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, є нетяжким злочином та особливо тяжким злочином, відповідно.

Підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

На підставі наведених обставин справи, просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, оскільки із підозрюваним немає контакту, тому у вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 24.07.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 29.01.2026 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Поряд з цим, слідчим, із дотриманням вимог ст.ст. 133, 135 КПК України, було здійснено виклик громадянина України ОСОБА_6 , на 02.02.2026, 03.02.2026, 04.02.2026 проте останній до органу досудового розслідування не з`явився, та станом на 04.02.2025 причини своєї неявки не повідомив.

При цьому, згідно наявних відомостей, на даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

На даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Вручена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

05 лютого 2026 року слідчим відділом УСБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на непідконтрольній державній владі України території.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначеного злочину, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені

ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, є нетяжким злочином та особливо тяжким злочином, відповідно.

На даний час ОСОБА_6 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція якого за більш тяжкий злочин у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років позбавлення волі, останній знаходиться на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошений у розшук, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженця смт. Білокуракине, Білокуракинського району, Луганської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), громадянина України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської

обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_10