Справа № 740/323/26
Провадження № 1-кп/740/204/26
УХВАЛА

27 січня 2026 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

установила:

22.01.2026 прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_2 подала до суду вказане клопотання, в якому просила закрити кримінальне провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. До клопотання додано матеріали кримінального провадження, а також витяг з ЄРДР за № 0001253 від 10 вересня 2014 року.

Перевіривши матеріали клопотання, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15 дійшла висновку, що за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури та органу досудового розслідування про призначення прокурора/слідчого або групи прокурорів/слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів/слідчих у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки у конкретному кримінальному провадженні.

Так, клопотання про закриття кримінального провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, подане прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

До клопотання додано, зокрема, витяг з ЄРДР за № 0001253 від 10 вересня 2014 року, в якому зазначені ПІБ прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

У матеріалах кримінального провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року міститься постанова заступника Ніжинського міжрайонного прокурора Ніжинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 від 10.09.2014, згідно з якою у кримінальному провадженні № 0001253 від 10 вересня 2014 року призначено групу прокурорів Ніжинської міжрайонної прокуратури у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Однак у наданих документах немає постанови про визначення групи прокурорів, до складу якої входила б прокурор Ніжинської окружної прокуратури - ОСОБА_2 .

Отже, з поданих документів не вбачається, що прокурор Ніжинської окружної прокуратури - ОСОБА_2 має повноваження у межах кримінального провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із засад кримінального провадження, яка передбачена статтею 26 КПК України, є диспозитивність.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки клопотання подано без дотримання порядку, встановленого КПК України, то його слід повернути.

Керуючись ст. 2, 9, 26, 284, 371, 372 КПК України, -

ухвалила:

Клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0001253 від 10 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1