Номер провадження: 11-кп/813/669/25
Справа № 501/3969/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

представника потерпілої адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000026 від 25.01.2021 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово, як внутрішньо переміщена особа, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив

Вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Запобіжний захід залишений у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено відраховувати з дня його фактичного затримання - 10.06.2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 2000000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 19200 грн. задоволений.

У відшкодування шкоди, спричиненої злочином, стягнуто з Белошицького (ІПН : ) на користь ОСОБА_11 (РНОКПП : НОМЕР_1 ) майнову шкоду у розмірі 19200 грн. та моральну шкоду у сумі 2000000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин: 23 січня 2021 року о 21:00 годині, обвинувачений ОСОБА_8 разом з потерпілим ОСОБА_13 перебуваючи в приміщенні кухні дачного будинку останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , разом вживали спиртні напої, в процесі чого, раптово, між ними виникли неприязні стосунки, які спочатку переросли в словесний конфлікт, а в подальшому в бійку між ними, в ході якої, в результаті нанесених ударів ОСОБА_8 ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у виді : десяти саден обличчя: лоба справа, під нижньої повікою правого ока, в носо-губному трикутнику справа (в кількості трьох), підборіддя спереду нижче правого кута рота (в кількості двох), підборіддя спереду в проекції тіла нижньої щелепи, підборіддя спереду зліва в проекції лівої частини тіла і початкового відділу лівої гілки нижньої щелепи; сім синців обличчя: в лобно тім`яній області зліва з крововиливом в м`яких тканинах голови з внутрішньої поверхні; усіх повік обох очей (по одному на кожній); під нижнього повіка лівого ока, підборіддя спереду в центрі і зліва в проекції тіла і початкового відділу лівої гілки нижньої щелепи; садна: правої бічної поверхні грудної клітини (в кількості однієї поблизу пахової западини і між передньою та середньою паховою лінією) та правої передньо бічної поверхні тулуба (в кількості однієї проекції переднього краю правої клубової кістки); задньої поверхні правого ліктьового суглобу (в кількості трьох); передніх поверхонь правого колінного суглобу і верхньої третини правої гомілки (в кількості трьох), які за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень і згідно п. 2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; закритої травми грудної клітини у вигляді переломів четвертого шостого лівих ребер по середній ключичній лінії, з крововиливами в навколишніх м`яких тканинах, за своїм характером мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Так, під час вказаної бійки у ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір, спрямований на навмисне вбивство ОСОБА_13 , для чого ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 , підійшовши до останнього спереду та схопивши правою рукою за його шию, стиснув її пальцями кисті з великою силою, внаслідок чого, потерпілому ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у виді : закритої травми шиї: садна підборіддя знизу в центрі і зліва, в проекції і на рівні під`язикової кістки (в кількості двох), правої передньо бічної поверхні верхньої третини та на межі верхньої і середньої третини шиї (по одній); перелом під`язикової кістки (основи правого великого ріжка її), переломи щитоподібного хряща (правого і лівого верхніх ріжків), перелом персневидного хряща (дуги хряща зліва), крововиливи в підшкірно жировій клітковині відповідно до локалізації дна саден та в навколишніх м`яких тканинах в області перелому під`язикової кістки та в тканинах кореню язика справа по нижній його поверхні, що складають єдиний морфологічний комплекс, які могли бути утворені одномоментно від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які призвели до розвитку асфіксії оцінюються в комплексі, як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, в результаті чого наступила смерть ОСОБА_13 від механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї.

Довівши до кінця свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, залишивши вбитого ОСОБА_13 без ознак життя на підлозі кухні.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить оскаржений вирок скасувати і ухвалити новий виправдувальний вирок відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- вирок суд першої інстанції мотивував доказами, які не доводять вину ОСОБА_8 ;

- жоден із свідків, допитаних у суді першої інстанції, не дав пояснень, які б свідчили про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину;

- суд не надав оцінки тому, що показання ОСОБА_8 є абсолютно логічними і послідовними, він не переховувався від органу досудового розслідування, продовжив перебувати у м. Чорноморськ та не покинув місце своєї роботи;

- в оскаржуваному вироку не наведено мотивів, з яких суд першої інстанції проігнорував висновок експерта №21-3496 судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису від 27.07.2021 року;

- відсутні правові підстави для задоволення цивільного позову ОСОБА_11 , оскільки вона не є дочкою загиблого ОСОБА_13 , що підтверджується її свідоцтвом про народження.

- судом не мотивовано стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 2000000 грн., оскільки ОСОБА_11 не доведено, що їй завдано моральну шкоду;

- вирок ухвалений упередженим складом суду;

- висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим захисник також просить повторно дослідити докази.

Посилаючись на наведені доводи захисник ОСОБА_9 просить вирок суду 1-ої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та недоведеністю факту скоєння обвинуваченим вказаного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просив вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, з огляду на наступне:

-суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які мають істотне значення. Також не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відхилив інші, що призвело до неповноти судового розгляду;

-головуючий суддя під час судового розгляду обрав позицію однієї сторони, судові засідання відбувались із явною агресією та неприязним ставленням до обвинуваченого, що свідчить про упередженість суду;

-ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і не може бути підданий кримінальному покаранню, доки його вину не буде встановлено законним обвинувальним вироком суду.

В подальшому, під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 подав пояснення та уточнення апеляційної скарги, в яких вказав на допущення судом порушень КПК України, упередженість в розгляді справи, відмови в задоволенні клопотань захисту, в тому числі щодо виклику свідків, що є підставою для призначення нового судового розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисниківОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційних скарг, пояснень та доповнень до них та просили їх задовольнити, прокурора,потерпілу ОСОБА_11 , її представника адвоката ОСОБА_12 , які заперечували проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, наведених у вироку.

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив суду, що дійсно, 23.01.2021 р., приблизно після 14:00 год., на запрошення потерпілого ОСОБА_13 з метою ремонту автомобілю марки «Peugeot 403», він разом зі свідком ОСОБА_14 (автослюсарем), з яким вони разом неофіційно працювали на СТО «Корсар» приїхали до потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував автомобіль ОСОБА_13 . Після налагодження автомобілю потерпілого, останній запросив їх повечеряти, накривши стіл з харчами та горілкою. Спочатку додому поїхав свідок ОСОБА_14 , а через якийсь час, він пішов додому, де він тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Які події сталися після його того, як він покинув будинок ОСОБА_13 йому невідомо, так як коли він покидав будинок останнього, потерпілий був живий. Ніякого вбивства він не скоював, а тому ні в чому не винен. Хто міг вбити ОСОБА_13 йому невідомо.

Водночас, не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, суд 1-ої інстанції, зробив висновок про доведеність його вини у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_13 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, мотивуючи свій висновок наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_14 , працюючого протягом останніх 10 років автослюсарем на СТО «Корсар» за адресою : Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, 18б, з яким тимчасово працював механіком ОСОБА_15 , маючи з ним робочі стосунки, та з яких вбачається, що 23.01.2021 р., йому зателефонував потерпілий ОСОБА_13 , якого він називав « ОСОБА_16 », та з яким був знайомий на протязі останніх 3 років, як з постійним клієнтом їхнього СТО, на якому останній періодично обслуговував свій автомобіль марки «Peugeot 403», з проханням оглянути його автомобіль, двигун якого запускався зі сторонніми шумами, що він і зробив, приблизно о 12:00 год. цього ж дня, коли вони вдвох з потерпілим ОСОБА_13 при йшли до будинку останнього за адресою : АДРЕСА_3 , де він в гаражі запустив двигун автомобілю останнього марки «Peugeot 403». Однак, йому не сподобався звук двигуна і він пообіцяв потерпілому повернутися до нього після роботи для прогріву двигуна. З цією метою, в цей же день, після 13:00 год, коли він закінчив основну роботу на СТО, він запросив ОСОБА_15 , як механіка, який влаштувався на їхнє СТО приблизно у листопаді 2020 р., оглянути вказаний автомобіль ОСОБА_13 за місцем проживання останнього за адресою : АДРЕСА_3 , де в гаражі перебував його автомобіль. В цей день, він познайомив потерпілого ОСОБА_13 з ОСОБА_15 , який був в той день одягнути в чорну балоневу куртку, камуфляжні брюки та чоботи чорного кольору. Перебуваючи в гаражі потерпілого, вони з Белошицьким запускали, прогрівали двигун автомобілю та тестували його термостат. В процесі ремонту а/м, потерпілий ОСОБА_13 запросив їх у приміщення кухні, де він пригостив їх вечерею з горілкою. Впевнившись в справності автомобілю, приблизно о 16:00 год. йому зателефонувала його дружина з проханням повернутися додому, після цього він пішов додому. При чому, до калитки його особисто проводив потерпілий ОСОБА_13 , в той час, як ОСОБА_8 залишився в будинку ОСОБА_13 з причин, які йому невідомі. В подальшому, 25.01.2021 р., коли він зранку, як завжди прийшов на СТО «Корсар», ОСОБА_8 був відсутній на роботі. Він зателефонував йому, з метою з?ясування причини його неявки, про що запитував власник СТО свідок ОСОБА_17 . Однак, телефон Белошицького був вимкнутий: «абонент знаходився поза зоною обслуговування». Зазначає, що протягом всього часу роботи на СТО, ОСОБА_8 кожного дня з?являвся на роботі, а у випадку своєї неявки на СТО, завжди завчасно попереджав про причину неявки телефоном, який у нього завжди був включений. Однак, ОСОБА_8 не з?явився на роботі як в понеділок 25.01.2021 р., як і в подальші дні у вівторок 26.01.2021р., середу 27.01.2021 р., протягом яких його телефон був відключений. З тих пір, тобто після 23.01.2021 р. - він жодного разу не бачив ОСОБА_8 , який не виходив на зв?язок з 23.01.2021 р., а вже з 27.01.2021 р., він, з дозволу директора СТО ОСОБА_17 взяв собі іншого напарника на СТО;

- показаннями свідка ОСОБА_17 (директора СТО «Корсар») про те, що приблизно з листопада 2020 р. до них роботу у якості механіка, неофіційно влаштувався ОСОБА_8 , який на протязі 1 місяця перебував на випробувальному терміні, а потім приступив до роботи в парі зі свідком (автослюсарем) ОСОБА_14 . При чому, з грудня 2020 р. ОСОБА_8 був присутнім на роботі кожного дня, майже ніколи не пропускаючи роботу, і буквально декілька разів не приходив на роботу, завчасно попереджаючи його телефоном про поважні причини неявки. На протязі всього часу роботи на СТО, ОСОБА_8 виконував надану йому роботу з ремонту автомобілів, а тому будь-яких нарікань з його боку на адресу останнього не надходило. Так, в понеділок, 25.01.2021 р. ОСОБА_8 не вийшов на роботу, як і в подальші дні, і не повідомив про причини неявки, про що йому також повідомив свідок ОСОБА_14 , який безуспішно намагався зателефонувати ОСОБА_8 , телефон якого був відключений. Він, в свою чергу, також декілька разів телефонував йому з метою з?ясування причин невиходу ОСОБА_8 на СТО, однак його телефон був поза зоною обслуговування і в подальшому, він не передзвонив йому та не виходив на зв?язок. Також, свідок пояснив, що на протязі в всього часу роботи на СТО, ОСОБА_8 щосуботи отримував зарплату. У зв?язку з тим, що починаючи з 25.01.2021 р. ОСОБА_8 зник і не повідомив причини неявки, на прохання свідка ОСОБА_14 , він влаштував на роботу іншого механіка йому в напарники ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 (сусіда потерпілого ОСОБА_13 ), з яких вбачається, що 02.02.2021 р. до нього в будинок за адресою: АДРЕСА_4 прийшли робітники поліції з метою дізнатися про його сусіда ОСОБА_13 , чий садовий будинок знаходиться напроти його будинку, на що він повідомив, що з останнім він не спілкується і давно його не бачив. Також, він добровільно видав поліцейським відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, встановлених на його будинку, попередивши, що у зв?язку з «перебоями» електромережі, відеокамера під № 2 випереджає час на + 5 годин відносно реального часу ;

- заявою свідка ОСОБА_18 від 02.02.2021 р. про долучення до матеріалів даного кримінального провадження відеозапис за період з 23.01.2021 р. по 24.01.2021 р. з камер зовнішнього спостереження за місцем його проживання : АДРЕСА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_19 (сусіда потерпілого ОСОБА_13 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , з яких вбачається, що з померлим ОСОБА_13 у нього були добрі, сусідські відносини, з яким вони декілька разів випивали горілку, а також він кілька разів допомагав йому по господарству. Востаннє, він бачив його 22.01.2021 р., коли той прямував до свого будинку. 23.01.2021 р. ОСОБА_13 зателефонував йому з проханням, відбуксувати свій поломаний автомобіль на СТО «Корсар» за допомогою «фаркопу», якого у нього не було на автомобілі, тому він йому відмовив. Після цієї телефонної розмови, він не бачив ОСОБА_13 ;

- показаннями потерпілої і цивільної позивачки ОСОБА_11 (доньки померлої потерпілої матері ОСОБА_20 та померлого батька ОСОБА_13 ), з яких вбачається, що в останній раз вона бачила батька ОСОБА_13 23.01.2021 р., коли він пішов на їхню дачу за адресою: АДРЕСА_3 . У звя?ку з тим, що батько не відповідав на їхні з матір?ю телефонні дзвінки, мати ОСОБА_20 приїхала до їхнього садового будинку (дачі) за вказаною адресою, де в приміщенні кухні будинку виявила труп батька ОСОБА_13 без ознак життя та відразу зателефонувала їй. Вона відразу приїхала до їхньої дачі, звідки вони двох телефоном викликали поліцію. Смертю батька, їй було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 16200 грн. які вона разом з матір?ю ОСОБА_20 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування даного кримінального провадження в суді, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.12.2021 р., витратила на похорон батька згідно договору-замовлення на організацію та проведення поховання та відповідної квитанції. Крім того, її була спричинена моральна шкода, як вона оцінює в розмірі 2000000 грн. з огляду на те, що її матір до своєї смерті мала статус інваліда 2-ої групи (онкологія) та внаслідок загибелі свого чоловіка і її батька ОСОБА_13 залишилась без матеріальної допомоги, тяжко перенесла смерть чоловіка, що прискорило її тяжку хворобу та в подальшому смерть 20.12.2021 р. В свою чергу, внаслідок вбивства її батька, вона залишилась без близької людини, що спричинило їй моральні страждання та душевний біль, які досі не вгасають. Також, нею, для отримання правової допомоги на стадії досудового розслідування були укладені договори про надання правової допомоги від 07.02.2021 р. з адвокатом ОСОБА_21 на суму 1000 грн. та договір про надання правової допомоги в суді з адвокатом ОСОБА_12 від 16.04.2021 р. на суму 2000 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди становить 19200 грн. та моральної шкоди 2000000 грн., які вона просить стягнути з ОСОБА_8 на свою користь;

- рапортом поліцейського СРПП Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 25.01.2021 р. про реєстрацію ЄО за № 1024 від 25.01.2021 р. заяви дружини померлого ОСОБА_13 ОСОБА_20 про виявлення впізнаного трупу її чоловіка ОСОБА_13 25.01.2021 р. о 16:07 год. за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заявами ОСОБА_20 від 10.02.2021 р. про добровільну видачу органам поліції чоловічого срібряного ланцюжка, довжиною 60 см. з релігійним кулоном, який належав її загиблому чоловіку ОСОБА_13 , яку вона 25.01.2021 р. знайшла у дворі їхнього садового будинку за адресою : АДРЕСА_3 та мобільний телефон марки «Самсунг» та зарядний пристрій до нього, який вона знайшла в приміщенні вказаного будинку, після виявлення трупу свого чоловіка і які в подальшому, робітником поліції було поміщено в сейф-пакети ;

- протоколами тимчасових доступів до інформації в електронному виді на електронних носіях DVD-R дисках з телефонними з`єднаннями операторів мобільного зв?язку «Vodafone Ukraine», «КиївСтар» та «Lifecell» ;

- висновком судово-медичної експертизи № 291 від 31.03.2021 р., якої випливає, що на трьох металевих мисках, вилучених 04.02.2021 р. при огляді домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 - виявлені потові виділення;

- висновком судово-медичної експертизи № 294 від 31.03.2021 р. про те, що на чотирьох керамічних тарілках, вилучених 04.02.2021 р. при огляді домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 знайдені сліди потових виділень (на тарілці ІІІ в об?єкті № 10, на тарілці IV в об?єкті № 15, на тарілці V в об?єктах №№ 17,18, на тарілці VI в об?єкті № 23) ;

- висновком судово-медичної експертизи № 118 від 06.04.2021 р., з якого видно, що на чотирьох скляних чарках №№ І-ІV, вилучених за адресою : АДРЕСА_3 знайдені ядровмісні клітини, а саме: на чарці № І в об?єктах №№ 1-2, на чарці № ІІ в об?єкті № 3, на чарці № ІІІ в об?єкті № 5 і на чарці № ІV в об?єктах №№ 7-8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 295 від 06.04.2021 р. про те, що на чотирьох скляних чарках (об?єкти №№ 1-8), вилучених 04.02.2021 р. за адресою : Одеська область, м. Чорноморськ, с/т «Портовик», Лінія № 2, будинок № 22 знайдено : в об?єктах №№ 2,4,6,8 потові виділення, а в об?єктах №№ 1,3,5,7 слина ;

- висновком судово-медичної експертизи № 292 від 01.04.2021 р., з якого видно, що на кухонному ножі (об?єкти №№ 1,2), ножі для відкривання консервів (об?єкти №№ 3,4), вилучені з місця події за адресою : Одеська область, м. Чорноморськ, с/т «Портовик», Лінія № 2, будинок № 22 знайдені потові виділення;

- висновком судово-медичної експертизи № 115 від 09.04.2021 р., яким підтверджується, що на речових доказах, вилучених при проведенні огляду домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 , а саме на виделках в об?єктах №№ 3,6 і на чайних ложках в об?єкті № 8 знайдені одиничні (по 1-2) ядровмісні клітини, а на столовій ложці в об?єкті № 11 знайдені ядровмісні клітини у невеликій кількості ;

- висновком судово-медичної експертизи № 293 від 06.04.2021 р., відповідно до якого, на трьох виделках (об?єкти № 1 сл-6п-маркування відділення), двох чайних (об?єкти № 7 сл-10п) та однієї столової (об?єкти № 11 сл-12п), вилучених 04.02.2021 р. за місцем проведення огляду домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 в об?єктах № 4п, 6п, 10п, 12п виявлені сліди потових виділень, в об?єктах № 1сл, 3сл, 5сл, 9сл, 11 сл сліди слини ;

- висновком судово-медичної експертизи № 109 від 08.04.2021 р., якою встановлено, що на речових доказах, вилучених при проведенні огляду домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 , а саме на керамічному блюдці № І в об?єкті № 3 знайдена одна ядровмісна клітина ;

- висновком судово-медичної експертизи № 290 від 05.04.2021 р., згідно з яким, на двох керамічних блюдцях, двох глибоких керамічних тарілках, вилучених 04.02.2021 р. при огляді вищевказаного домоволодіння виявлені потові виділення;

- квитанцією про прийом речових доказів до камери зберігання речових доказів СВ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області : 24 змивів з посуду, 15 змивів з посуду, 12 змивів з посуду, 4 змивів з посуду, змивами слини та поту, повернуті з Одеського ОБСМЕ після проведення судово-цитологічних експертиз ;

- висновком судово-медичної експертизи № 111 від 07.04.2021 р., згідно з яким, при цитологічному дослідженні шести керамічних тарілок, що визначені № І об?єкти №№ 1-4 (тут далі збережена нумерація відділення судово-медичної імунології), № ІІ об?єкти №№ 5-8, № ІІІ об?єкти №№ 9-12, № ІV об?єкти №№ 13-16, № V об?єкти №№ 17-2- та № VI об?єкти №№ 21-24, вилучених за адресою : Одеська область, м. Чорноморськ, с/т «Портовик», Лінія № 2, будинок № 22, в об?єктах №№ 5,13,15,17,18 та 22 знайдені ядровмісні епітеліальні клітини, які морфологічно подібні клітинам багатошарового незроговілого плоского епітелію, а саме : в об?єктах №№ 5,13,15 та 22 поодинокі клітини, а в об?єктах №№ 17 та 18 у невеликій кількості (15 та 14 клітини) ;

- висновком судово-медичної експертизи № 331 від 12.04.2021 р., з якого видно, що кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На чоловічій сорочці (об?єкти №№ 1-9) потерпілого ОСОБА_13 знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність, в об?єктах №№ 1,4,5,6 виявлені антигени А та Н (ізогемаглютиніни не виявлені), в об?єктах №№ 2,3,9 виявлені антиген В та Н (ізогемаглютиніни не виявлені), в об?єктах №№ 7,8 виявлений тільки антиген Н (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві особі (особам) носію (носіям), даних групових факторів. Таким чином, враховуючи вказане вище, походження крові на чоловічій сорочці потерпілого ОСОБА_13 в об?єктах №№ 7,8 не виключається від самого ОСОБА_13 (носія антигену Н у якості основного). Походження крові в об?єктах №№ 1,4,6 від потерпілого можлива тільки у якості домішки до крові особи (осіб), носія (носіїв) антигену А системи АВО, а в об?єктах №№ 2,3,9 до крові особи (осіб) носія (носіїв) антигену В системи АВО, як з супутним антигеном Н, так і без нього ;

- рапортами ст. о/у СКП ВП № 2 ОРУП № 2 про неодноразові відвідування останнього відомого органу досудового розслідування адресою тимчасового місця проживання зниклого Белошицького за адресою : АДРЕСА_2 , які не принесли бажаного результату у зв?язку з відсутністю ОСОБА_15 за вказаним місцем проживання ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_8 за ст. 115 ч. 1 КК України від 26.02.2021 р., яка була вручена йому особисто під підпис лише 10.06.2021 р. у присутності захисника з врученням пам?ятки про процесуальні права та обов?язки підозрюваного;

- постановою слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області за погодженням з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури від 03.03.2021 р. про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у розшук ;

- ухвалою слідчого судді Іллічівського міськсуду Одеської області від 23.03.2021 р. про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою ;

- рапортом та протоколом затримання ОСОБА_8 від 10.06.2021 р. ;

- постановою СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про відновлення досудового розслідування у зв?язку зі встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_8 ;

- постановою прокурора Чорноморської місцевої прокуратури про проведення освідування ОСОБА_8 та відібрання біологічних зразків від 10.06.2021 р. ;

- протоколом відібрання біологічних зразків для експертизи від 10.06.2021 р., відповідно до якого, в кабінеті приймального відділення КНП «ЧЛ» ЧМР з віни ліктьового суглоба правої руки ОСОБА_8 відібрано 8 мл. крові, яка поміщена в розчин цетрату натрію у спеціальний опечатаний та підписаний скляний флакон за підписом підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника за участю понятих ;

- протоколом відібрання біологічних зразків для експертизи від 10.06.2021 р. про те, що у кабінеті спеціалістів криміналістів СВ ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області з внутрішньої сторони правої та лівої щоки ОСОБА_8 відібрано на палицю з ватними тампонами зразок слини, поміщений спеціальний опечатаний і підписаний паперовий конверт;

- протоколом додаткового огляду речових доказів : флеш-накопичувача «Kingston Technology» SDCS/32 GB з адаптером з 19 відеофайлами ;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_13 з фото-таблицею від 25.01.2021 р., з якого вбачається, що труп ОСОБА_13 , одягнутий в брудні спортивні штани чорного кольору, носки та черевики, лежить на підлозі в літній кухні будинку за адресою : АДРЕСА_3 . Ноги прямі, вдовж тіла, права рука пряма, ліва рука зігнута в лікті, долоня біля голови, яка розташована прямо, очі та рот закриті. На обличчі, носу, обох вушних раковинах маються численні синці та плями бурого кольору ;

- протоколом додаткового огляду трупу ОСОБА_13 після розтину з фото-таблицею від 26.01.2021 р. в приміщенні моргу за адресою : АДРЕСА_6 . На трупі маються : на правій передньо-бічній та на передній поверхні шиї в центрі і зліва виявлені численні садна невизначеної форми. На підборідді зліва і на віках правого ока виявлені блідо-багряні синці. На правій бічній поверхні тулубу поблизу пахової області і в проекції тазу, а також на правій передньо-боковій поверхні гомілки, підколінними суглобами, на зовнішній поверхні та на тильній поверхні правої кисті виявлені садна різних форм та розмірів;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 № 28 від 26.01.2021 р., в якому вказана причина смерті: ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір не визначений. Патологічні стани: закрита тупа травма органів шиї;

- висновком судово-медичної експертизи № 33/28 від 20.02.2021 р. та актом судово-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_13 № 28 від 20.02.2021 р., при дослідженні якого були виявлені численні садна обличчя (9): лоба справа, під нижньою повікою правого ока, в носо-губному трикутнику справа (3), підборіддя спереду нижче правого кута рота (2), підборіддя спереду в проекції тіла нижньої щелепи, підборіддя спереду зліва в проекції лівої частини тіла і початкового відділу лівої гілки нижньої щелепи, численні синці обличчя (7): в лобно-тім?яній області зліва з крововиливом в м?яких тканинах голови з внутрішньої поверхні, усіх повік обох очей (по одному на кожній), під нижньою повікою лівого ока, підборіддя спереду в центрі і зліва в проекції тіла і початкового відділу лівої гілки нижньої щелепи, закрита травма шиї : садна підборіддя знизу в центрі і зліва, в проекції і на рівні під?язикової кістки (2), правої передньо-бічної поверхні верхньої третини та на межі верхньої і середньої третини шиї (по одній), перелом під?язикової кістки (основи правого великого ріжка), переломи щитоподібного хряща (правого і лівого верхніх ріжків), перелом персневидного хряща (дуги хряща зліва), крововиливи в підшкірно-жировий клітковині відповідно до локалізації дну саден та в навколишніх м?яких тканинах в області перелому під?язикової кістки та в тканинах кореню язика справа по нижній його поверхні, закрита травма грудної клітини у виді переломів четвертого шостого лівих ребер по середній ключичній лінії з крововиливами в навколишніх м?яких тканинах, садна: правої бічної поверхні грудної клітини (одна поблизу пахвової западини і між передньою та середньою пахвовими лініями) та правої передньо-бічної поверхні тулуба (одна в проекції переднього краю правої клубової кістки), задньої поверхні правого ліктьового суглобу (3), тильної поверхні правої кисті в проекції основних суглобів другого і третього пальців (по одному), передніх поверхонь правого колінного суглобу і верхньої третини правої гомілки (3). Закрита травма шиї у виді саден підборіддя знизу в центрі і зліва та правої передньо-бічної поверхні верхньої третини і на межі верхньої і середньої третини шиї, переломів під?язикової кістки та хрящів гортані, з урахуванням даних медико-криміналістичного дослідження, складають єдиний морфологічний комплекс, які могли бути утворені одномоментно від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею (стискування шиї пальцями кисті), які призвели до розвитку асфіксії. Дані тілесні ушкодження оцінюються в комплексі, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Закрита травма грудної клітини у виді переломів четвертого шостого лівих ребер по середній ключичній лінії, з крововиливами в навколишніх м`яких тканинах за своїм характером мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_13 є механічна асфіксія в результаті здавлення органів шиї, на що вказують наступні морфологічні дані: наявність саден підборіддя знизу в центрі і зліва та правої передньо-бічної поверхні верхньої третини та на межі верхньої і середньої третини шиї, закритих переломів під?язикової кістки та хрящів гортані, крововиливів в підшкірно-жировий клітковині відповідно до локалізації дну саден та в м?яких тканинах в області перелому під?язикової кістки та в тканинах кореню язика справа по нижній його поверхні, ін?єктованість склер очних яблук з дрібнокрапковими крововиливами в слизових оболонках повік, крововиливи під плеврою легенів, венозне повнокров?я внутрішніх органів і рідка кров в порожнинах серця та великих судин, набряк і гостра емфізема легенів, набряк головного мозку. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,95%, що за життя могло відповідати сильному алкогольному сп?янінню;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 125 від 29.01.2021 р., згідно якого кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО ;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) з фото-таблицею № 64 від 03.02.2021 р., в якому зазначається, що на під?язиковій кістці трупа ОСОБА_13 виявлено 1 ушкодження, яке представляє собою неповні поперечні переломи основи правого великого ріжка кістка, має морфологічні ознаки прямого та утворилися в результаті прикладання травмуючої сили в місці перелому. На щитоподібному хрящі виявлено 2 ушкодження, які мають схожі морфологічні ознаки та представляють собою повні поперечні переломи правого та лівого верхніх ріжків хряща, майже у їх основ, які мають ознаки непрямих, за морфологією, та утворились в результаті травмуючої дії за межами переломів. На персневидному хрящі виявлено ушкодження у виді повного поперечного перелому дуги хряща зліва, який має морфологічні ознаки прямого та утворився в результаті прикладання травмуючої сили в місці перелому;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 522/28 від 03.02.2021 р., згідно якого, в крові та сечі трупу ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт у концентрації в крові 2,95%, в сечі 2,45% ;

- актом судово-медично-гістологічного дослідження № 350/28 від 10.02.2021 р., відповідно до висновків якого, на тлі аутолізу визначаються крововиливи у м?яких тканинах голови, в області під?язикової кістки та у глибині кореня язику, реберної плеври зліва та садна шиї справа, без вираженої перифокальної клітинної реакції. Нерівномірне кровонаповнення. Жирова емболія судин слабкого ступеню, крайова емфізема, набряк легенів, набряк головного мозку. Вогнищева серозна пневмонія (ймовірно, вірусної природи). Паренхіматозна дистрофія міокарда, печінки, нирок ;

- протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 19.10.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_8 разом із захисником в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження та відеозаписами, що містяться в матеріалах досудового розслідування, власноручно вказавши про відсутність у нього будь-яких заяв та клопотань ;

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею від 04.02.2021 р., а саме, домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вхід на територію якого здійснюється через металеву хвіртку з врізним замком, зачиненим на момент огляду, і який відчинила власниця будинку ОСОБА_20 . З лівого боку, територія огороджена металевою сіткою «рабиця», з правої сторони шифером, за яким розташовані металеві ворота, зачинені на навісний замок і ведуть до одноповерхової будівлі, розташованої на території вказаного одноповерхового садового будинку, з правого боку якого знаходиться приміщення гаражу, двері якого відкрила своїм ключом ОСОБА_20 . В гаражі на момент огляду знаходиться автомобіль марки «Пежо» р/н НОМЕР_3 , двері якого не замкнуті. На столі, розташованому зліва від автомобілю знаходяться різноманітні слюсарні та будівельні інструменти. Вхід до будинку здійснюється з двох різних дверей, перші з яких розташовані напроти хвіртки, які зачинені на врізний замок та зі слів ОСОБА_20 не експлуатуються. Другий вхід в будинок знаходиться збоку будинку. Вздовж стіни будинку, на тротуарній плитці розташований вазон, в якому маються цибулини, серед яких є 2 недопалки цигарок «Sobranie» та «Camel». Знизу, з правого краю вхідної двері, на ній мається нашарування багна неправильної форми. Всередині будинку, напроти входу в якій знаходиться диван, застелений білизною та ковдрою, а сам диван рясно забруднений багном. Підлога в кімнаті вкрита лінолеумом, по всі площині якого рясні брудні розводи, відбитки багна. З правого боку від входу розташована кухня-вітальня, стіл зі стільцями. Стіна за столом забруднена багном. Вздовж стіни з правого боку знаходиться кухонний гарнітур з газовою плитою та раковиною. На столі, біля газової плити мається підніс з забрудненим їжею посудом : 4 скляні чарки, кухонний ніж з пластиковою чорною рукояткою, консервний ніж, 3 виделки, 3 чайних ложки, 1 столова ложка, 6 плоских тарілок, 2 блюдця, 2 глибокі миски, 3 металеві миски, які були вилучені, упаковані та опечатані. Нижня ручка висувного ящика стола зламана і забруднена сухим багном. З кухні-вітальні, з лівого боку відносно входу в будинок мається вхід в кімнату, з якого далі знаходяться ще 2 кімнати, обстановка в яких не порушена ;

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею від 03.02.2021 р. - приміщення моргу за адресою : АДРЕСА_6 , в якому вздовж стіни справа знаходиться металева каталка, якій розташований одяг та взуття, в якому 25.01.2021 р. на судово-медичне дослідження був направлений труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме : чоловіча велюрова сорочка темно-червоного кольору ззаду забруднену багном, 2 пари чоловічих спортивних штанів синього та чорного кольору, останні рясно забруднені багном по всій поверхні, чоловічі шорти сіро-чорного кольору з нашивкою на передній поверхні зліва «АСС», пара чоловічих шкарпеток чорного кольору, чоловічі чоботи чорного кольору, рясно забруднені багном ;

- протоколом, фото-таблицею та оглянутими в судових засіданнях відеозаписами 19 відеофайлів, що містяться на флеш-накопичувачі «Kingston Technology» SDCS/32GB ID-01548 - за період часу з 09:00 год. 23.01.2021 р. до 24:00 год. 23.01.2021 р. з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої на фасаді буд. АДРЕСА_7 , об?єктив якої направлений на домоволодіння АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , які розташовані через дорогу від даного будинку № 13, на яких зафіксовано зі звуком, як 23.01.2021 р. о 13:10 год. з подвір?я буд. АДРЕСА_3 , виходить свідок ОСОБА_14 , одягнутий в чорну шапку, помаранчеву куртку з чорними вставками на рукавах та на капюшоні, білий гольф, штани та чоботи чорного кольору, якого проводжає потерпілий ОСОБА_13 , одягнутий в темний верх, брюки та чоботи чорного кольору. При цьому, свідок ОСОБА_14 говорить потерпілому, що повернеться через 30 хв. та прямує в бік вул. Перемоги в м. Чорноморську. Далі, на відеозапису вбачається, що в період часу з 13:13:01 год. до 14:55:16 год., територією будинку, від нього до гаражу та у зворотному напрямку пересуваються потерпілий ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 . Так, о 14:55:56 год., до них в гараж, заходить ОСОБА_8 , одягнутий в чорну куртку, камуфляжні штани та чоботи чорного кольору, та вони втрьох, в період часу з 14:55 год. до 16:04 год., переміщуються з приміщення гаражу до приміщення будинку та у зворотному напрямку. Далі, о 16:04 год., з території будинку ОСОБА_13 через хвіртку уходить та більше не повертається свідок ОСОБА_14 , прямуючи в бік вул. Перемоги в м. Чорноморську. О 16:12 год., з боку вулиці до хвіртки будинку ОСОБА_13 № АДРЕСА_3 підходить невстановлена особа, яка стукає у хвіртку, однак їй ніхто не відкриває та людина уходить. О 21:04 год., на відеозаписі зафіксований темний час доби, тому на записі видно лише силует людини, яка зсередини подвір?я підходить до хвіртки та о 21:05 год. та повертається до будинку. О 21:07 год., хтось підходить зсередени подвір?я підходить до хвіртки та каже «Що там?». Далі відбувається коротка нерозбірлива розмова. О 21:09 год., до будинку АДРЕСА_10 , на якій розташована камера відеоспостереження (записи з якої переглядаються в судових засіданнях), підходить ОСОБА_15 , намагаючись приховатися, а потім ходить біля будинку ОСОБА_13 . О 21:13 год., хтось вибігає з гаражу на території АДРЕСА_3 , та за ним виходить ще одна людина, починаючи бігати один за одним біля гаражу, вигукуючи один одному : «Не ссы! Я тебя не трону. Ты дурак старый. Ща приедут и тебя заберут… Хорошо…», «На шо ты меня бьёшь?...Чё ты лезишь, дурак?». Далі відбуваються наступні події : о 21:14 год., потерпілий ОСОБА_13 заходить в гараж та повертається звідти з великим довгим предметом, сходим на велику палку. До нього підходить ОСОБА_15 та між ними відбувається діалог, в процесы якого вони ходять один за одним. При цьому ОСОБА_13 ходить з палкою в руках, намагаючись вигнати ОСОБА_15 з території свого будинку, однак той не уходить : ОСОБА_13 : «Уходи! Уходи, я тебе говорю!... Белошицький : «Я не пойду!» ОСОБА_13 : «Щас к тебе бл…дь приедут и убьют!... Уходи, говорю! Не подходи ко мне больше!» Белошицький : «А шо мне делать? Мне некуда идти!» ОСОБА_13 : «Уходи, я тебе говорю. Уйди от меня!»…. «Найдется бл..дь Может я её где-то потерял?» ОСОБА_15 : «Может. Я не брал ничего…». ОСОБА_13 «Отойди от меня, говорю!». Белошицький «Хорошо.». ОСОБА_13 : «Отойди. Вов. Я тебя прошу. Ну отойди от меня! Ты шо дурак или шо? Отойди, говорю!». Белошицький : «Мне надо забрать свои вещи.». Після закінчення діалогу на підвищених тонах, потерпілий ОСОБА_13 та ОСОБА_15 входять до приміщення будинку.

Далі, при перегляді відеозаписів (без звуку) за період часу з 19:27 год. 23.01.2021 р. до 02:00 год. 24.01.2021 р., час яких не співпадає з дійсним часом (як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , який добровільно видав органу досудового розслідування вказані відеозаписи) та відтворює досліджувані події на 5 годин вперед, ніж реальний час. О 21:20:15 год. ОСОБА_13 з палкою в руках забігає в гараж, а ОСОБА_8 уходить в сторону входу до будинку. О 21:20:55 год. ОСОБА_13 з палкою в руках виходить з гаражу та прямує до входу в будинок. О 00:10 год. ОСОБА_8 виходить з будинку та іде в гараж, з якого повертається о 00:10 год. і знову входить в будинок. О 01:33 год. ОСОБА_8 через хвіртку залишає подвір?я будинку, прямуючи в бік вул. Перемоги в м. Чорноморську і більше не повертається. В подальшому, в будинок потерпілого ніхто не входить і ніхто з нього не виходить;

- протоколом огляду предметів, які належали потерпілому ОСОБА_13 з фото-таблицею від 10.02.2021 р., а саме : ланцюжка з металу сірого кольору, якірним плетінням, довжиною 61,5 см. з застібкою та кулоном овальної форми з металу сірого кольору з ліками святих, мобільного телефону марки «Samsung Wave 525 GT-S5250» чорного кольору з сенсорним дисплеєм та номером НОМЕР_4 , на якому маються телефонні з?єднання «Андрій сусід», «Валя», «», який належить свідку ОСОБА_14 , зарядного пристрою до телефону ;

- протоколом пред?явлення осіб для впізнання за фотознімками від 23.02.2021 р., на якому свідок ОСОБА_14 , у присутності двох понятих, серед пред?явлених фотознімків під № 2 впізнав ОСОБА_15 , як особу, який був його напарником на СТО «Корсар» в м. Чорноморську, з яким вони разом 23.01.2021 р. в обідній час прийшли до потерпілого ОСОБА_13 за адресою : АДРЕСА_3 для ремонту автомобілю ОСОБА_13 , звідки він пішов додому о 16:00 год. того ж дня ;

- протоколом огляду предмету з фото-таблицею від 24.02.2021 р., а саме оптичного відеодиску «HP» DVD-R, оглянутого в судових засіданнях з камери зовнішнього спостереження буд. АДРЕСА_11 , на якому зафіксовано події 23.01.2021 р. о 17:11 год., який не відповідає дійсному часу, та на якому видно, що з боку вул. Перемоги йде свідок ОСОБА_14 разом з ОСОБА_8 , та які о 13:00 год. (реальний час) йдуть до потерпілого ОСОБА_13 для ремонту його автомобілю за адресою : АДРЕСА_3 ;

- заявою свідка ОСОБА_22 від 02.02.2021 р. про долучення до матеріалів даного кримінального провадження відеозапису за період з 23.01.2021 р. по 24.01.2021 р. з камер зовнішнього спостереження за місцем її проживання : АДРЕСА_12 ;

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 10.06.2021 р. за адресою : АДРЕСА_13 ;

- постановою про відновлення досудового розслідування від 10.06.2021 р. ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 357 від 29.06.2021 р., відповідно до якого підекспертний ОСОБА_8 будь-яких грубих порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє. Його інтелектуальний рівень відповідає віковій нормі, здатний до свідомого планування поведінки, контролю і корекції своїх дій та вчинків. У досліджуваній у справі ситуації підекспертний не перебував в якомусь юридично значущому емоційному стані , в тому числі і в стані фізіологічного афекту, а знаходився у стані емоційної напруги, ситуаційно обумовленої, що виникла внаслідок банальної сварки з потерпілим на тлі алкогольного сп?яніння (простого, непатологічного). Такі особистісні прояви підекспертного, як егоцентризм, запальність, суб?єктивізм оцінок і установок, зовнішньозвинувачуючі форми емоційного реагування з раціоналізацією власної «правоти» на тлі алкогольного сп?яніння могли впливати на його поведінку в ситуації злочину, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не знижуючи здатності випробуваного контролювати свої дії і вчинки, усвідомлюючи їх значення та можливі наслідки, в тому числі і правові. ОСОБА_8 здатний правильно сприймати обставини, які мають значення у справі і надавати про них свідчення. Схильності до фантазування, підвищеної навіюваності не виявляє. На період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство (в тому числі затримку психічного розвитку), інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, тому він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В досліджуваний період часу, ОСОБА_8 перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп?яніння, в структурі якого не відмічалось якісно порушеної свідомості, будь-яких хвилювань психотичного рівня (марення, галюцинацій), тому він був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_8 не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство (у тому числі затримку психічного розвитку), інший хворобливий стан психіки, тому здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для дійсного кримінального провадження, та надавати про них покази. За своїм психічним станом може приймати участь у судовому розгляді справи, постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ;

- висновком судово-медичної експертизи № 76 від 05.03.2021 р., відповідно до якого, в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілого ОСОБА_13 знайдена кров;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/115-21/8727-БД від 14.09.2021 р., згідно з якою, встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_23 ), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку 1). На витяжці з піднігтьовим вмістом зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_13 (об?єкти №№ 2.1, 3.1) виявлено кров людини та клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку 1). Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених у витяжці з піднігтьовим вмістом зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_13 (об?єкт № 3.1), які є змішаними містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_24 ) та невстановленої особи чоловічої генетичної статі, що встановлені в об?єкті № 2.1 ;

- постановою про долучення та зберігання при матеріалах кримінального провадження відеозаписів з камер зовнішнього спостереження з будинків АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , добровільно виданих органу досудового розслідування свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_22 .

Завданням суду першої інстанції є оцінка доказів, зібраних органом досудового розслідування, на підставі якої суд вирішує питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений та чи винен обвинувачений у вчиненні цього правопорушення (пункти 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК).

Суд 1-ої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, докладно виклав у вироку мотиви своїх висновків.

При цьому, суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав ці докази.

В письмових поясненнях захисник ОСОБА_10 , а також під час судового розгляду обвинувачений та захисник ОСОБА_9 висловлювали версію щодо часу вчинення вбивства ОСОБА_13 - 24.01.2021 року.

Так, за версією захисту, датою смерті ОСОБА_13 є 24.01.2021 року, що підтверджується показами свідка сторони обвинувачення ОСОБА_25 , який на досудовому слідстві засвідчив, що бачив ОСОБА_13 вранці 24.01.2021 року, а також висновком судово-медичної експертизи № 33/28 від 20.02.2021 щодо можливого часу смерті потерпілого саме 24.01.2021 року, що свідчить про перебування на місці події щонайменше чотирьох осіб, при чому, як зазначає захисник, якщо припустити, що 3-х з цих осіб встановлено як потерпілий ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_26 та обвинувачений, то 4 - а особа стороною обвинувачення встановлена не була, її можлива причетність до смерті потерпілого не з`ясована та виключена.

Під час судового розгляду та в доповненнях до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 , заперечуючи свою причетність до вбивства, висунув версію про те, що, коли він покидав будинок ОСОБА_13 , потерпілий був живий тастороною обвинувачення не встановлена четверта особа, яка можливо перебувала у будинку. Вказана версія обвинуваченого та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є, вочевидь, неспроможною, з огляду на таке.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/115-21/8727-БД від 14.09.2021 р. встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1. додатку 1). Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявленої у витяжці з піднігтьовим вмістом зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_13 (об`єкт № 3.1), які є змішаними, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1) та невстановленої особи чоловічої генетичної статі, що встановлені в об`єктів № 2.1. З результатів дослідження, викладених у Додатку 1 до вказаного вище висновку, вбачається, що експертом виявлено генетичні ознаки крові людини ОСОБА_8 та невстановленої людини. При цьому, генетичні ознаки крові людини з витяжки з правої руки загиблого ОСОБА_13 співпадають з генетичними ознаками крові людини з витяжки з лівої руки загиблого ОСОБА_13 , в якій експертом встановлено також присутність генетичних ознак крові ОСОБА_8 .

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено наявність крові ОСОБА_8 під нігтями лівої руки загиблого ОСОБА_13 , що свідчить про ознаки боротьби ОСОБА_13 і ОСОБА_8 під час раптово виниклого конфлікту.

Той факт, що на витяжці з піднігтьовим вмістом зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_13 (об`єкт № 2.1) не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1.1) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі, а також те, що походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові виявлених у витяжці з піднігтьовим вмістом зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_13 (об`єкт № 2.1) від підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається, не спростовує вину саме ОСОБА_8 .

Водночас, у будь-якому разі, твердження ОСОБА_8 щодо отримання ним поранення під час ремонту автомобіля є маловірогідними та неспроможними, оскільки потрапляння крові ОСОБА_8 під нігті правої руки ОСОБА_13 можливо лише в результаті безпосереднього контакту між ними та застосування сили.

Крім того, з відеозаписів з камер зовнішнього спостереження з будинків АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , проглянутих під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції вбачається, щоінших осіб окрім ОСОБА_13 та ОСОБА_8 на місці події не було.

Також, в матеріалах справи міститься висновок судово-психіатричного експерта № 357, під час психологічного дослідження ОСОБА_27 скоєне пояснив тим, що все сталося несподівано в результаті банальної сварки, потерпілий «його образив так, що промовчати він не міг». Доводив, що на момент скоєння інкримінованого йому діяння він добре почувався, все послідовно пам`ятає, хоча і був сп`янілим, бо вживали алкогольні напої. Емоційно-чуттєва сфера особистості підекспертного характеризується рисами емоційної нестійкості, егоцентризму. Тим емоційного реагування екстрапунітивний (зовнішньєзвинувачуючий) з тенденцією відходу від відповідальності та покладенням на оточуючих власної провини. Протесна реакція на обставини, що порушують спокій, та затруднюють спілкування, завзяте відстоювання своєї думки, неуступливість, категоричність у відстоюванні власної незалежності, впевненість у своїй правоті. Роздратованість, недовірливість у відношенні до висказів оточуючих на свій рахунок, впертість у сполученні з образливістю.

Суд 1-ої інстанції також визнав безпідставними, надуманими, хибними та такими, що направлені на уникнення кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України, твердження ОСОБА_8 стосовно поранення ним своєї руки при нібито ремонті автомобілю потерпілого ОСОБА_13 , чим начебто пояснюється поява його крові під нігтями лівої руки потерпілого, з огляду на спростування вказаних тверджень обвинуваченого показаннями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив в судовому засіданні під час його допиту, що будь-яких порізів, травм чи крові на обох руках ОСОБА_8 , з яким вони разом 23.01.2021 р. ремонтували автомобіль потерпілого у гаражі останнього за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_8 не було.

Також, суд визнав хибними твердження обвинуваченого про те, що він не впізнає себе на оглянутих в судових засіданнях відеодисках та не пам`ятає одяг і його колір, в який він був одягнутий 23.01.2021 р. під час перебування в гостях у потерпілого ОСОБА_13 , адже вказані твердження суперечать показанням свідка ОСОБА_14 , який, як на стадії досудового розслідування, так і під час його допиту в суді чітко і детально описав одяг, в який був одягнутий обвинувачений ОСОБА_15 23.01.2021 р. під час його перебування на СТО «Корсар», по дорозі до будинку потерпілого ОСОБА_13 , а також безпосередньо на території будинку та гаражу потерпілого за вищевказаною адресою, в якому знаходився автомобіль ОСОБА_13 , який вони разом з ОСОБА_8 ремонтували, що зокрема підтверджується численними відеозаписами, оглянутими в судових засіданнях, на яких 23.01.2021 р., під час перебування на подвір?ї будинку та в гаражі потерпілого ОСОБА_13 обвинувачений ОСОБА_8 був одягнутий в чорну куртку, комуфльовані (камуфляжні) штани та чорні чоботи, без головного убору.

При цьому, особу ОСОБА_8 було повністю ідентифіковано і на стадії досудового розслідуванні і на стадії судового слідства, як особу, яка спочатку разом зі свідком ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_13 , а в подальшому, після уходу свідка ОСОБА_14 з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 перебувала разом з потерпілим ОСОБА_13 , тобто вдвох, на території вказаного будинку 23.01.2021 р. в період часу з 14:18 год. до 01:33:46 год., коли ОСОБА_8 через хвіртку вийшов з будинку, попрямувавши в бік вул. Перемоги м. Чорноморська, і після зазначеного часу, згідно відеозаписів, оглянутих в судових засіданнях, до будинку потерпілого ніхто не заходив і ніхто з нього не виходив.

Судячи з відеозаписів території вищевказаного домоволодіння, оглянутих в судових засіданнях від 23.01.2021 р. в період часу з 21:00 год. до 21:21 год. між обвинуваченим ОСОБА_15 та потерпілим ОСОБА_13 внаслідок вживання алкогольних напоїв, відбувся словесний образливий конфлікт, на підставі якого виникли неприязні стосунки, в процесі якого останній взявшись за палку, за допомогою якої намагався прогнати з території свого будинку обвинуваченого ОСОБА_8 , який категорично відмовлявся покинути будинок ОСОБА_13 , стверджуючи, що йому нікуди йти, і в подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 умисно наніс потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких настала смерть останнього на місці події, після чого, через деякий час покинув місце скоєння злочину, і в подальшому умисно, тривалий час переховуючись від органів досудового розслідування, шляхом не проживання в орендованій квартирі у м. Чорноморську Одеської області і не з?являючись за місцем роботи на СТО «Корсар», де неофіційно працював, і вимкнувши свій мобільний телефон, як показали свідки в судових засіданнях суду 1-ої інстанції, у зв?язку з чим був оголошений у розшук органом досудового розслідування.

Наполягаючи на тому, що датою смерті ОСОБА_13 є 24.01.2021 року, захист посилався на покази свідка сторони обвинувачення ОСОБА_25 , який в протоколі допиту на досудовому слідстві засвідчив, що бачив ОСОБА_13 вранці 24.01.2021, тоді як сторона обвинувачення цього свідка приховувала та в подальшому посилалася, що він їй не потрібен наприкінці технічний запис засідання 27.09.2023 року.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду від 06.10.2025 року захисник від клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_25 відмовилась, про що свідчить журнал судового засідання апеляційного суду.

Водночас, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не допитано вказаного свідка, з огляду на таке.

Колегія суддів враховує, що згідно положень ст. 349 КПК України, при встановленні порядку дослідження доказів після роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови. У вступній промові зазначається, якими доказами сторона підтверджуватиме наведені нею обставини, порядок дослідження доказів, а також може бути зазначена позиція сторони. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Як слідує зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, крім іншого, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обов`язок доказування якої, відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Суд, за власною ініціативою, не може збирати докази, а лише надає ним оцінку.

Під час встановлення порядку дослідження доказів в судовому засіданні від 15.11.2021 року (а.с. 114-116 Т.1) був встановлений наступний порядок судового розгляду: допитати потерпілу, свідків, дослідити письмові докази, відео-аудіо докази, допитати обвинуваченого.

Водночас, прослуховуванням технічного запису судового засідання від 27.09.2023 року було встановлено, що сторона обвинувачення не заявляла клопотання про виклик свідка ОСОБА_25 .

Таким чином, суд 1-ої інстанції не посилався у вироку на покази свідка ОСОБА_25 , на які активно у дебатах посилаються захисники, оскільки суд не допитував вказаного свідка під час судового розгляду. Прокурор відмовився від вказаного свідка обвинувачення, відповідно сторона захисту не бажала його присутності вже в якості свідка сторони захисту, як в суді 1-ої інстанції, так і в апеляційному суді.

Згідно з ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно ч.1 ст. 401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема, пропонує учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу; вирішує інші клопотання.

Таким чином, питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, повинно вирішуватись на початку апеляційного розгляду, водночас, захисник ОСОБА_9 , звертаючись 21.05.2024 року із апеляційною скаргою до призначення справи до апеляційного розгляду на 08.10.2024 року клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_25 не заявляла.

За приписами ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, колегія суддів була позбавлена можливості викликати та допитати свідка ОСОБА_25 за власною ініціативою та апеляційний суд завершив судовий розгляд, про що свідчить звуко та відеозапис судового засідання від 21.10.2025 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.01.2020 року, справа №359/7742/17, докази можуть визнаватися недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

При цьому, апеляційний суд погоджується із висновками та оцінкою суду, викладеною у вироку щодо допустимості вказаних доказів, аналіз яких наведений як у вироку так і в ухвалі апеляційного суду.

На спростування доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_11 не підтвердила, що вона є донькою загиблого, отже не є потерпілою у провадженні, представником потерпілої було надано апеляційному суду свідоцтво про укладення шлюбу батьків ОСОБА_11 , копію рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23.06.2021 року по справі № 501/1393/21 про встановлення факту, що має юридичне значення, довідку про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, свідоцтво про народження (Т.1 а.с. 100), які у сукупності не викликають сумніву у статусі ОСОБА_11 як потерпілої у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи доповнення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримані в письмових доводах захисника ОСОБА_10 , про упередженість судді ОСОБА_1 при розгляді провадження, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, сторона захисту вказує на те, що 24.11.2023 року обвинувачений подав заяву про відвід с. ОСОБА_1 , в якій просив відвести суддю від розгляду його справи, оскільки головуючий по справі є упередженим, про що свідчить його поведінка під час розгляду даного кримінального провадження: суддя постійно дозволяв собі висловлювання щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_8 , щодо обґрунтованості чи необґрунтованості клопотання про запобіжний захід.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_28 від 19 грудня 2023 в задоволені відводу відмовлено, оскільки заява обвинуваченого містить суб`єктивні відомості та його бачення вирішення певного кримінального провадження. В ухвалі суду вказано про те, що будь-які докази упередженості, необ`єктивності та не доброчесності судді ОСОБА_1 , заявником та його захисником під час розгляду заяви не надано жодних об`єктивних та достатніх обставин, які б свідчили про заінтересованість в результатах провадження чи упередженість судді при розгляді справи, заявлений відвід фактично стосується незгоди заявника з прийнятими суддею рішеннями при дослідженні доказів у кримінальному провадженні; при цьому, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід; із матеріалів справи не встановлено ознак упередженості судді чи іншої зацікавленості в результатах розгляду справи (т.4 а.с. 165-168).

Захисник ОСОБА_10 вказує на те, що при допиті свідка ОСОБА_14 , головуючий в суді першої інстанції визначився із певної датою вбивства (смерті ОСОБА_13 ) як 23.01.2021 року, що свідчить про упередженість головуючого судді та встановлення ним фактичних обставин до виходу до нарадчої кімнати.

Перевіряючи вказані доводи захисника,апеляційний суд приходить до наступного.

Під час прослуховування технічного запису судового засідання 27.09.2023 року було встановлено, що головуючий суддя, при керуванні ходом судового розгляду жодного висновку щодо винуватості ОСОБА_8 , як про це вказує захист, не допускав, а спрямовував допит свідка ОСОБА_14 на встановлення обставин щодо дати події, зазначеної в обвинувальному акті.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, згідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 інкримінувалось вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - 23 січня 2021 року о 21:00 годині, тому суд 1-ої інстанції повинен був, з урахуванням викладених вимог законодавства встановити фактичні обставини кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, з огляду на що позиція захисту про те, що до виходу у нарадчу кімнату, головуючий суддя висловився щодо дати вчинення злочину, є, вочевидь, хибною.

Таким чином, суд, з врахуванням положень ч.1 ст. 337 КПК України щодо проведення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, визнав зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним.

Аналізуючи доводи захисту про те, що головуючий суддя під час судового розгляду обрав позицію однієї сторони, судові засідання відбувались із явною агресією та неприязним ставленням до обвинуваченого, що свідчить про упередженість суду, колегія суддів визнає їх необгрунтованими.

Так, дійсно головуючий суддя, під час судового розгляду вів себе дещо емоційно, проте неприязне або зневажливе відношення до обвинуваченого не допускав.

Крім того, з журналів судового засідання вбачається, що головуючий суддя вирішував клопотання як сторони захисту, так і обвинувачення, що спростовує позицію про однобічність судового розгляду.

Водночас, обґрунтовуючи свою позицію, захисник ОСОБА_10 також посилався на постанову ККС ВС від 17 вересня 2025 року у справі №161/1961/24, в якій колегія суддів ККС ВС наголосила, що прояв емоцій судом під час судового розгляду є порушенням принципу відстороненості й може ставити під сумнів законність прийнятого рішення і судового процесу загалом, яке колегія суддів вважає не релевантним до справи, що розглядається, з огляду на те, що до виходу до нарадчої кімнати головуючий суддя не висловлювався щодо винуватості особи.

Щодо доводів захисту про те, що при відтворенні технічного запису судового засідання від 19.12.2023 року, під головуванням судді ОСОБА_29 , під час якого вирішувалось питання про відвід головуючому судді ОСОБА_1 нічого не чутно, тобто фактично фіксація цього судового засідання не відбулася, колегія суддів визнає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Під час апеляційного розгляду був прослуханий диск із технічною фіксацією судового засідання суду першої інстанції, яке відбулося 19.12.2023 року під час вирішення питання про відвід під головуванням судді ОСОБА_29 , під час відтворення якого апеляційний суд встановив, що звукозапис відтворюється належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування вироку, передбачені п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

При цьому, апеляційним судом були повторно перевірені всі доводи захисту щодо упередженості судді ОСОБА_1 під час розгляду кримінального провадження по суті були перевірені, ним надана відповідна оцінка та вони визнані необґрунтованими з підстав, викладених вище.

Натомість, суд, ухвалюючи вказаний вирок намагався зберегти нейтральність по відношенню до сторін і оцінив докази виключно на власному переконанні, що ґрунтувалось не тільки на праві і законі, але й використовуючи звичайний життєвий досвід. Факти і обставини, судом викладені в тому розумінні, як вони були надані стороною обвинувачення, після ретельної перевірки в змагальній процедурі стороною захисту, яка намагалась поставити їх під сумнів з точки зору належності, допустимості і достовірності.

Сторона захисту, взявши за основу покази обвинуваченого, відтворила їх у ракурсі того, що ОСОБА_8 залишив будинок потерпілого 23.01.2021 року, після чого вбивство ОСОБА_13 було скоєно іншою особою, яка не встановлена, при цьому письмові докази, а саме висновок судово-медичної експертизи № 33/28 від 20.02.2021 р. та акт судово-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_13 № 28 від 20.02.2021 р. інтерпретувала, як такі, що свідчать на користь обвинуваченого.

Крім того, захисник вказувала на те, що в оскаржуваному вироку не наведено мотивів, з яких суд першої інстанції проігнорував висновок експерта №21-3496 судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису від 27.07.2021 року.

Водночас, не погоджуючись з інтерпретацією подій, яка викладена обвинуваченим і в подальшому проілюстрована захисниками, апеляційний суд вважає, що версія обвинувачення, викладена в обвинувальному акті та визнана судом доведеною підтверджується рядом прямих доказів усними (показами свідків), речовими та документальними доказами. Сукупність досліджених доказів очевидно свідчить про достовірність, щирість та правдивість показів свідків та про неспроможність і непереконливість показів обвинуваченого.

Так, згідно пункту 3 (2) висновку судово-медичної експертизи № 33/28 від 20.02.2021 р. трупа ОСОБА_13 на момент початку дослідження трупа 26.01.2021 року була встановлена наступна ступінь розвитку трупних явищ: трупні плями синюшно-фіолетового кольору, зливні, розташовані на задньобічних поверхнях тіла, добре виражені, при триразовому дозованому натисканні на них плунжером динамометра у плині 3 секунд із силою 2 кг/см.кв. не змінюють своє забарвлення (досліджувалися в 09.40- 09.50 год.); трупне заклякання добре рівномірно виражено у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів; ознаки трупного висихання і гнильних змін відсутні. Враховуючи дані зміни та з урахуванням того, що на динаміку розвитку трупних явищ впливають різноманітні фактори, врахувати які не представляється можливим, можна висловиться про те, що смерть ОСОБА_13 могла настати орієнтовно в межах від двох до трьох діб до судово-медичного дослідження, таким чином встановити точну давність настання смерті у даному випадку не представляється можливим.

При цьому, висновок експерта №21-3496 судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису від 27.07.2021 року не має доказового значення у даному провадженні, оскільки те, що саме потерпілий ОСОБА_13 перебував на місці події разом із обвинуваченим підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, а саме відеозаписами з камер відеоспостереження, протоколом, фото-таблицею огляду 19 відеофайлів, що містяться на флеш-накопичувачі «Kingston Technology» SDCS/32GB ID-01548 - за період часу з 09:00 год. 23.01.2021 р. до 24:00 год. 23.01.2021 р. з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої на фасаді буд. АДРЕСА_7 , а також показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка при відтворенні відеозаписів впізнала голос батька та підтвердила це апеляційному суду.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого, як головному доказу сторони захисту, апеляційний суд вважає, що версія ОСОБА_8 щодо подій, відрізняється від фактичних обставин, встановлених на підставі показань свідків та письмових доказів.

Так, обвинувачений показав, що, коли він залишив будинок потерпілого, той був живий, проте не зміг пояснити, чому з 25.01.2021 року він залишив місце мешкання та роботи та не виходив на зв`язок із керівником СТО та свідком ОСОБА_30 , із якими працював. Також, обвинувачений не зміг пояснити, як його кров опинилась під нігтями потерпілого ОСОБА_13 .

Надаючи оцінку версії ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено, що окрім його показів, вказані обставини не підтверджуються жодними розумними та відносними доказами. При цьому, показання обвинуваченого про те, що вбивство ОСОБА_13 вчинено невстановленою особою є, вочевидь, сумнівними та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки у провадженні не має жодних доказів перебування у будинку іншої особи, окрім обвинуваченого та потерпілого під час розглянутої події та після. Досліджуючи під час судового розгляду докази, суду поза розумним сумнівом не доведено, чому версія сторони захисту має переваги над версією сторони обвинувачення. Чому покази обвинуваченого про те, що вбивство ОСОБА_13 вчинено невстановленою особою мають пріоритет над показами свідків, відеозаписом з камер спостереження, висновком експерта, що єдиною особою, яка перебувала в будинку потерпілого в момент вбивства був обвинувачений ОСОБА_8 .

Водночас, слід також надати оцінку поведінці обвинуваченого після вчинення злочину, а саме поведінка і дії ОСОБА_8 одразу після вчинення вбивства потерпілого, яка виразилась в тому, що він будучи внутрішньо переміщеною особою та тимчасово мешкаючи в м. Чорноморськ залишив місце проживання та роботи, відключив засоби зв`язку та на роботу не вийшов, свідчить про те, що обвинувачений чітко розумів наслідки вчиненого. Вказаний факт не є незначним і мізерним у ланцюгу подій, що є предметом судового розгляду. Такі свідомі і продумані дії притаманні людині, яка розуміла свої дії як під час спричинення тілесних ушкоджень так і розуміла наслідки своїх суспільно небезпечних дій. Така поведінка притаманна людині, яка не є сторонньою до професійної юридичної оцінки своїх дій. Залишаючи будинок потерпілого, ОСОБА_8 не думав про шкоду яку він спричинив здоров`ю іншої людини, не прийшов на допомогу потерпілому, свідомо розуміючи, що вчинив вбивство, а думав про несприятливі наслідки, які можуть для нього настати у випадку його викриття. Переховування від органів досудового розслідування протягом 5 місяців допомогло йому створити відповідну версію щодо вбивства потерпілого іншою невідомою особою, про що красномовно свідчить виклад ним обставин події правопорушення під час судового розгляду. Відповідно у даному випадку самі властивості дій обвинуваченого, його холоднокровність, стриманість, врівноваженість і виваженість безсумнівно вказують на злочинний намір вчинити вбивство ОСОБА_13 та не допускають двох тлумачень.

Частиною 2 ст. 17 КПК передбачено, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання апеляційного суду, у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, суд 1-ої інстанції обґрунтовано висновку про те, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо вимог апеляційних скарг захисника ОСОБА_9 про необхідність скасування вироку суду та постановлення виправдувального вирокувідносно ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує, що сторона захисту, зазначаючи в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, мотивування вироку неналежними доказами, не навела перелік підстав для ухвалення нового вироку, передбачений ч. 1 ст. 420 КПК України, в той час коли апеляційний суд позбавлений процесуального повноваження постановлювати виправдувальний вирок.

Апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні дотримано вимог статей 10, 22 КПК, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Таким чином, версія сторони захисту щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

При цьому, захист вважає, що показання потерпілої та свідків, які покладені в основу вироку жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Водночас, доводи захисту стосуються питання достовірності показань потерпілої та свідків, перевірка яких показала те, що ці показання в цілому були послідовними і узгоджувались між собою та з обставинами, встановленими у кримінальному провадженні, тобто потерпіла та свідки давали показання не з чужих слів, а розказували виключно те, що їм стало відомо особисто, тому колегія суддів не знаходить підстав ставити під сумнівів їх правдивість, як про це вказував захист.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ККС ВС від 07.12.2020 року в справі № 728/578/19, згідно ст. 85 КПК України, належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК України, не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Окрім того, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність та давали покази безпосередньо перед судом під присягою. Судом встановлено, що покази свідків є послідовними, не містять істотних протиріч, узгоджуються між собою, показаннями потерпілих та матеріалами провадження у сукупності. При цьому, у суду відсутні підстави ставити під сумнів показання як потерпілої так і цих свідків.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

При цьому, апеляційний суд вважає, що версія обвинуваченого стосовно того, що ОСОБА_13 міг бути вбитим невідомою обвинуваченому особою, яка залишилася для нього непоміченою, не залишивши будь-яких слідів, спростовується вищевказаними доказами, є нелогічною, не узгоджується із іншими зібраними доказами органом досудового розслідування, а тому колегією суддів відхиляється і розцінюється виключно, як позиція захисту обвинуваченого, що спрямована на уникнення відповідальності.

При цьому апеляційний суд не надавав іншої, ніж суд першої інстанції, оцінки дослідженим письмовим доказам та показанням свідків, а лише оцінив ці докази кожен окремо та в сукупності і дійшов обґрунтованого висновку, що доказів, які є належними та допустимими і обґрунтовано покладені місцевим судом в основу вироку, достатньо для визнання ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та ці докази у своїй сукупності беззаперечно «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість.

Оцінюючи правильність та справедливість призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд приходить до висновку, що суд 1-ої інстанції відповідно до приписів ст. 65 КК України врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким злочином, тому таке кримінальне правопорушення носить високий ступінь суспільної небезпеки, обвинувачений не розкаявся у вчиненому.

Суд 1-ої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, йог вік, особу винного, першу судимість, факт його зникнення з місця скоєння злочину і умисного тривалого переховування від органів досудового розслідування на протязі 5 місяців, шляхом не проживання за адресою орендованої ним квартири, вказаною в заяві № 5136- від 09.04.2020 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 і оголошення його у розшук, а також вчинення ним кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання, суд 1-ої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважав можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що на переконання колегії судів відповідає тяжкості вчиненого злочину і наслідкам, які настали, а саме смерть людини.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, щорозмір основного покарання обвинуваченому у виді 15 років позбавлення волі обрано, відповідно до приписів ст. 65 КК України, правильно, та що висновок суду 1-ої інстанції, щодо неможливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, відповідає фактичним обставинам справи, його особі, а також ставленню до вчиненого,який свою вину не визнав, приймаючи до уваги холоднокровне відношення обвинуваченого до скоєного, наявність тяжких наслідків у виді смерті потерпілого, апеляційний суд вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину, застосування більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, у даному випадку є недоцільним.

При цьому колегія суддів враховує поведінку ОСОБА_8 протягом всього судового розгляду справи, який жодного осуду своєї поведінки не здійснив, не вибачився перед потерпілою, навіть в судових дебатах, коли потерпіла плакала, не розкаявся у вчиненому.

Водночас, колегія суддів враховує характер та спосіб вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , а саме здавлення органів шиї, тобто такі дії вчинялись ОСОБА_8 холоднокровно певний проміжок часу, він добровільно не припинив їх, не викликав допомогу, не повідомив органи поліції про вчинене, а залишив місце вчинення злочину, повністю розуміючи, що позбавив життя людину та намагаючись уникнути відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного злочину, їх обставинам, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Підстав вважати покарання, призначене обвинуваченому, несправедливим внаслідок суворості, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_9 про необхідність відмови в задоволенні цивільного позову, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Потерпілою та цивільною позивачкою ОСОБА_11 був заявлений цивільний позов, який в подальшому був нею збільшений до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 16200 грн. які вона разом з матір?ю ОСОБА_20 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування даного кримінального провадження в суді, витратила на похорон батька ОСОБА_13 , що підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання та відповідної квитанції, витрат для отримання правової допомоги на стадії досудового розслідування, для чого нею були укладені договори про надання правової допомоги від 07.02.2021 р. з адвокатом ОСОБА_21 на суму 1000 грн. та договір про надання правової допомоги в суді з адвокатом ОСОБА_12 від 16.04.2021 р. на суму 2000 грн., а всього на суму матеріальної шкоди в розмірі 19200 грн. та моральної шкоди, завданою їй смертю батька ОСОБА_13 , якого позбавив життя ОСОБА_8 , яку вона оцінила в розмірі 2000000 грн. з огляду на те, що її матір, яка також на стадії досудового розслідування була визнана потерпілою, до своєї смерті мала статус інваліда 2-ої групи та внаслідок загибелі свого чоловіка і її батька ОСОБА_13 залишилась без матеріальної допомоги на лікування, тяжко перенесла смерть чоловіка, що прискорило перебіг її тяжкої хвороби (злоякісне новоутворення червоподібного відростка, рак) та в подальшому спричинило її смерть 20.12.2021 р., а вона, в свою чергу, внаслідок вбивства її батька, залишилась без близької людини, у якої вона була єдиною дитиною, що спричинило їй моральні страждання та душевний біль, які досі не вгасають при одній лише згадці про батька, з яким вони були дуже близькими людьми.

Судом 1-ої інстанції цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 2000000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 19200 грн. задоволений в повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За правилами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Апеляційний суд в частині розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 погоджується із прийнятим рішенням про необхідність його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При визначенні розміру моральної шкоди, необхідно враховувати велику кількість різноманітних факторів. Частина з них передбачена в ст. 23 ЦК України, а саме: характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення.

Обов`язковими вимогами при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд 1-ої інстанції встановив, що потерпіла і цивільна позивачка є донькою потерпілого ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 16.11.1994 р.

Витрати на поховання її батька ОСОБА_13 (прізвище якого у свідоцтві про укладення шлюбу з ОСОБА_20 серії НОМЕР_6 від 19.12.1987 р. та у вказаному свідоцтві про народження потерпілої і цивільної позивачки ОСОБА_11 вказане як ОСОБА_13 ), однак у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 від 26.01.2021 р. прізвище померлого зазначене - « ОСОБА_13 » у розмірі 16200 грн. які вона разом з матір?ю ОСОБА_20 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування даного кримінального провадження в суді, витратила на похорон батька ОСОБА_13 підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання та відповідної квитанції на вказану суму.

Крім цього, позивачка ОСОБА_11 понесла витрати для отримання правової допомоги на стадії досудового розслідування, для чого її матір?ю ОСОБА_20 був укладений договір про надання правової допомоги від 07.02.2021 р. з адвокатом ОСОБА_21 на суму 1000 грн., що підтверджується копією вказаного договору та квитанцією № 1/2021 від 08.02.2021 р. на суму 1000 грн., а також договір про надання правової допомоги в суді, укладений між нею та адвокатом ОСОБА_12 від 16.04.2021 р. на суму 2000 грн., що підтверджується копією вказаного договору № 474 від 16.04.2021 р. та грошовим переказом на вказану суму за вказаним договором.

А отже, загальний розмір документально підтвердженої матеріальної шкоди, спричиненої злочином - становить 19200 грн., яка підлягає стягненню з Белошицького на користь ОСОБА_11 в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що з урахуванням характеру правопорушення яке є умисним, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_11 , смертю її батька ОСОБА_13 була спричинена глибока моральна непоправна травма, шкоду по якій вона оцінила в сумі 2000000 грн., яку суд визнав обґрунтованою, з урахуванням того що життя людини безцінне і неможливо в грошовому розмірі оцінити втрату близької людини, яку вбив ОСОБА_8 , а також беручи до уваги, що її матір ОСОБА_20 , яка на стадії досудового розслідування була також визнана потерпілою, і до своєї смерті мала статус інваліда 2-ої групи, та внаслідок загибелі свого чоловіка і батька позивачки ОСОБА_13 залишилась без матеріальної підтримки і допомоги на лікування, тяжко перенесла смерть чоловіка, що прискорило перебіг її тяжкої хвороби (злоякісне новоутворення червоподібного відростка, IV стадія раку) та в подальшому спричинило її смерть 20.12.2021 р., а вона, в свою чергу, внаслідок вбивства її батька, залишилась без близької людини, у якої вона була єдиною дитиною, що спричинило їй непоправні моральні страждання та душевний біль, які досі не вгасають при одній лише згадці про батька, з яким вони були дуже близькими людьми.

Таким чином, потерпілою стороною доведено, що внаслідок злочинних і протиправних дій обвинуваченого, за яких загинув батько ОСОБА_11 , остання зазнала моральних втрат через порушення своїх цивільних прав, які вона як потерпіла має право відновити.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст.ст. 23, 1168 ЦК України та Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема, враховуючи обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала ОСОБА_11 , характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням характеру кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, внаслідок якого був вбитий її батько, істотних душевних страждань, які триватимуть протягом усього подальшого життя доньки загиблого ОСОБА_13 , суд дійшов висновку про відповідність суми моральної шкоди у розмірі 2000000 грн., спричиненої потерпілій внаслідок умисного вбивства ОСОБА_8 її батька ОСОБА_13 .

Відтак, зазначений розмір задоволених судом позовних вимог, на думку апеляційного суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого, з іншого.

Відповідно до приписів п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Разом з тим, ретельно перевіривши всі доводи апеляційних скарг сторони захисту, апеляційний суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки 1-ої інстанції дослідив обставини справи в повному обсязі, обґрунтування у вироку основані на досліджених матеріалах кримінального провадження, тому підстави для зміни або скасування вироку відсутні.

Отже апеляційний суд вважає вирок суду законним та справедливим, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду 1-ої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 травня 2024 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4