В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у спрощеному провадженні обвинуальний акту кримінальному провадженні № 461/9566/25 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.10.2024 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 29.09.2025 вироком Галицького районного суду м. Львова за ст. 390-1 КК України до пробаційного нагляду строком на один рік, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України штраф у розмірі 850 грн. визначено виконувати самостійно,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 31/48, 18.09.2025 о 20 год. 45 хв., будучи ознайомленим із обмеженнями, накладеними на нього рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.05.2025 у справі №461/3424/25, про встановлення відносно нього обмежувального припису, діючи умисно, знехтував обов`язковими до виконання приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, порушив обмежувальний припис, а саме прийшов у місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи забороною перебувати в зазначеній квартирі та перебував у зазначені квартирі.

Окрім того, ОСОБА_3 , продовжуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 31/48, 27.09.2025 о 11 год. 55 хв., будучи ознайомленим із обмеженнями, накладеними на нього рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.05.2025 у справі №461/3424/25, про встановлення відносно нього обмежувального припису, діючи умисно, знехтував обов`язковими до виконання приписами та обмеженнями суду продовжив порушувати обмежувальний припис, а саме прийшов у місце проживання постраждалої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , нехтуючи забороною перебувати в зазначеній квартирі та перебував у зазначені квартирі.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На виконання вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту долучено заяву обвинуваченого щодобеззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності. Заяву підписав захисник. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також на виконання вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту долучено заяву потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України, тобто у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданн, і за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 18.09.2025 року та 27.09.2025 року умисно не виконав обмежувальний припис, що застосований до нього судом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття,.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий: 11.10.2024 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 29.09.2025 вироком Галицького районного суду м. Львова за ст. 390-1 КК України до пробаційного нагляду строком на один рік, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України штраф у розмірі 850 грн. визначено виконувати самостійно.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 покарання за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2025 року ОСОБА_3 призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України штраф у розмірі 850 грн. визначено виконувати самостійно.

Суд бере до уваги, що обвинувачений кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, за цим вироком вчинив до постановлення вироку Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2025 року. Тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком і вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2025 року і визначити остаточне покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. призначене ОСОБА_3 вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2024 року на підставі ч. 3 ст. 72 КК України необхідно виконувати самостійно.

При цьому судом враховується, що згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду. Тобто одному року пробаційного нагляду відповідає один рік обмеження волі.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 390-1 КК України у виді одного року обмеження волі.

Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком і вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2025 року, у виді обмеження волі строком на один рік і шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді одного року та шести місяців обмеження волі, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_3 вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2024 року покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. - виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

-DVDR диск - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1