Справа № 183/3785/23
Провадження № 1-кс/206/1351/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001444 від 07.05.2014 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Клопотання обгрунтоване тим, що в травні 2014 року, точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, до структурного підрозділу непередбаченого законом збройного формування, діючого на території міста Попасна, Луганської області, створеного ОСОБА_6 , на добровільній основі увійшов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього.

З травня 2014 року до липня 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановите надалось можливим) ОСОБА_4 , діючи у складі збройного формування, разом з іншими членами непередбаченого законом збройного формування здійснював чергування на блок посту, розташованому біля АЗС «Паралель» в місті Попасна, Луганської області та маючи при собі вогнепальну зброю, вчиняв наступні дії: здійснював перевірку у громадян і посадових осіб документів, що посвідчують особу, а в разі відсутності документів затримувати їх для встановлення особи, здійснював особистий догляд громадян, огляд речей, що при них знаходяться, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

13.01.2015 складене повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.

13.01.2015 оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування слідчими суддями Сєвєродонецького міського суду Луганської області та Самарського районного суду міста Дніпра постановлені ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак строк дії останньої ухвали сплинув.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 які зазначили обставини участі вказаної особі у складі незаконного збройного формування та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Луганської обласної прокуратури, оформлене відповідно до вимог ст. 188 Кримінального процесуального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених у ньому.

Слідчим суддею оглянуто витяги з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001444; протоколи допиту свідків; повідомлення про підозру від 29 серпня 2014 року; протокол допиту підозрюваного від 01 .09.2014 року; постанову про оголошення підозрюваного у розшук від 13 січня 2015 року; копію ухвали слідчого судді та інші матеріали справи досудового розслідування.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подано слідчим одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

В той же час прокурором не доведено та належними доказами не підтверджено, зазначені в ч. 4 ст. 189 КПК України обставини.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як вбачаєтьсяз долучених матеріалів клопотання, 13 січня 2015 року органом досудового розслідування було складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру. Зазначене письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 не було вручено в день його складання слідчим або прокурором, про що свідчить відсутність підпису підозрюваного у відповідному полі письмового повідомлення про підозру.

Згідно положень вищезазначеної статті, у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання, таке повідомлення вручається у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з ч.ч. 1, 2, 4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Статтею 136 (глава 11) КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

При цьому, ключовим є те, що особа отримує таке повідомлення під розписку.

Так, в матеріалах доданих до клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу немає жодного належного підтвердження отримання ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 13 січня 2015 року або ознайомлення з його змістом іншим шляхом, а тому відсутні підстави вважати, що дане письмове повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Викладена у письмовому повідомленні підозра та вручена у належний спосіб є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42, ст. 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів

Доводи клопотання щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру свідчать про формальне намагання органом досудового розслідування вжити заходів для такого вручення, та не дають слідчому судді підстав для висновку, що ОСОБА_4 належним чином, відповідно до вимог КПК України, повідомлений органом досудового розслідування про підозру у кримінальному провадженні № 0000285 від 06.12.2014, а також, що останній набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, що виходить з наступного.

З матеріалів клопотання не вбачається, що орган досудового розслідування направляв, а ОСОБА_4 отримав повістки про виклик або повідомлення про підозру.

В даному випадку логічно та доцільно було б повідомлення про підозру ОСОБА_4 також розмістити на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (коротку частину, з посиланням на повний текст на веб-сайті Офісу Генерального прокурора), що відповідало б загальним засадам справедливості та дало б ОСОБА_4 мінімальну можливість бути обізнаним про наявність правомірного інтересу з боку правоохоронної системи країни до нього.

Тільки після виконання усіх цих заходів, які, хоч прямо і непередбачені процесуальним законодавством, але виходять з загальних засад, на думку слідчого судді, можливо було б стверджувати, що орган досудового розслідування, з урахуванням особливостей цього провадження, використав усі можливі (наявні) засоби для інформування ОСОБА_4 .

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що виходячи з тексту клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 2015 року по 02.12.2025 не було вжито жодних дій (заходів) спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, слідчий суддя приходить до обгрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 37, 101, 188, 189, 309, 310, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001444 від 07.05.2014 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1