УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 463/7501/25

провадження № 51-3544ск25

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року і

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня

2025 року в заяві про поновлення строку на подання скарги відмовлено. Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням військової частини НОМЕР_1 №17237 від 18.06.2025 (вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, військовослужбовцем ОСОБА_5 ) повернуто скаржнику.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року ухвалу слідчого судді залишено без змін.

Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями, скаржник ставить питання про їх перевірку в касаційному порядку з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Установлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France) від 13 лютого 2001 року).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року, постановленої за наслідками розгляду апеляційної скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року залишена без змін.

Тобто, апеляційний суд розглянув по суті апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді та постановив вмотивоване рішення. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, така ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3