Справа № 454/4795/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі клопотання прокурора у кримінальному провадженні про застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Жвирка, Львівської області,

українець, громадянина України, учень 9-го

класу Жвирківської загальноосвітньої

школи І-ІІІ ступенів Сокальської міської

ради, раніше не судимого, зареєстрованого

за адресою

АДРЕСА_1 , та проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2

за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

12.11.2025 близько 17 години 20 хвилин, неповнолітній

ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні спортзалу

Жвирківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Сокальської міської ради, в

селищі Жвирка, Шептицького району, Львівської області, на ґрунті раптово

виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,

передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для

здоров`я малолітнього ОСОБА_6 , реалізовуючи свій

протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень,

умисно наніс один удар своєю правою ногою в ліву ногу малолітнього

потерпілого ОСОБА_6 , а також один правою рукою стиснутою в кулак

по обличчю малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ..

Внаслідок своїх неправомірних дій, ОСОБА_4

спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у

вигляді забою обличчя, забою носа та забійної рани верхньої та нижньої губи, які

відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільнонебезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125

КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Прокурор подав до суду клопотання, у якому просить застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Представник потерпілого ОСОБА_7 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

підтримала клопотання прокурора.

Неповнолітній ОСОБА_4 його законний представник та захисник підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши прокурора, неповнолітнього, його законного представника та захисника, дослідивши клопотання, суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, будучи неповнолітнім.

Згідно ч.1 ст.97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним у ст.498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

Регламентований процесуальним законом особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх поширюється і на осіб, які досягли повноліття під час здійснення кримінального провадження

Враховуючи, що обвинувачений до досягнення повноліття вчинив суспільно-небезпечне діяння (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України, раніше не вчиняв кримінальних правопорушень, відповідно до закону слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та згідно із ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батькам, що буде достатнім для його виправлення.

Керуючись ст.105 КК України, ст.501 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, зокрема матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянці України, проживаючій по АДРЕСА_2 до досягнення ним повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1