Справа № 481/83/26
Провадж.№ 1-кп/481/62/2026
УХВАЛА

/пропродовження строку дії запобіжного заходу/

29.01.2026 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (по відеоконференції),

представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (по відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з використанням апаратно-програмного комплексу VKZ клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Зміст клопотання прокурора обгрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілих та заподіяння тяжких і середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншим потерпілим у кримінальному провадженні. Ризик переховування від суду обумовлений тяжкістю кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 та суворістю покарання, яке може бути йому призначено. Незаконний вплив на свідків, обумовлений тим, що обвинуваченому відомо коло осіб, які визнані та допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, їх адреси місця проживання та яким відомі обставини, що мають значення для доказування в ході судового розгляду і на яким може бути здійснено вплив шляхом погроз, умовлянь або схилення до зміни наданих на досудовому розслідуванні показів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити, обґрунтувавши його тим, що ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які були заявлені під час прийняття рішення про взяття його під варту, не зменшились і не перестали існувати, а судовий розгляд кримінального провадження не було розпочато.

Обвинувачений в судовому засіданні не погодився з вимогами пред`явленого клопотання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив врахувати міцні соціальні зв`язки його підзахисного, офіційне працевлаштування, наявність зареєстрованого місця проживання, бажання відшкодувати завдані збитки потерпілим. Крім того, він має деякі квитанції про виплату потерпілим відшкодування завданої шкоди. Прокурором в судовому засіданні не надано жодного доказу на підтвердження ризиків. Обвинуваченим під час досудового розслідування не було вчинено спроб переховування. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та надати можливість продовжити роботу з метою подальшого відшкодування завданих збитків потерпілим.

Представниця потерпілої ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити. Повідомила суду проте, що у ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді загину дочка ОСОБА_9 , сама потерпіла наразі проходить лікування у зв`язку з отриманними тілесними ушкодженнями. Зі сторони обвинуваченого жодного разу ніхто не звертався з пропозицією надання коштів на лікування або відшкодування завданої шкоди. Вважає, що обвинувачений обізнаний з усіма анкетними даними свідків та потерпілих, і перебуваючи на свободі може здійснювати тиск щодо зміни показів, які вони повинні надати в судовому засіданні.

Інші учасники судового провадження у підготовче судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження по заявленному клопотанню прокурором та клопотанню сторони захисту, вважає, що клопотання про продовження строку дії тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - необхідно відмовити, виходячи з такого.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 1 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів, наданих суду, ОСОБА_10 затриманий органами досудового розслідування 31.08.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України, яке є тяжким злочином, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2025 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 454 200 гривень до 29 жовтня 2025 року, який було неодноразово продовжено.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором в підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час, не змінилися та не втратили своєї актуальності.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вищу освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, працевлаштований водієм в ТОВ "Бастранс".

Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, те що, обставини, які взято до уваги слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишилися незмінними, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_10 обвинувачується та співмірність можливого призначеного останньому покарання, у випадку доведеності його вини.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Також судом враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, але не має міцних соціальних зв`язків та обов`язків, які б стримували його, тому суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, у даному випадку, домашнього арешту у нічний час доби ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, на які вказує прокурор, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у вищевказані справі, а також у справі «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014 про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою відносно ОСОБА_7 , як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, оскільки в судовму засіданні не здобуто та не надано стороною захисту інших доказів, які б могли бути підставою для застосування менш суворого запобіжного заходу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 з метою попередження ризику його переховування від суду та незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за формулюванням обвинувачення є злочином, який спричинив загибель людей.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 29 березня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про обрання менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2026.

Суддя ОСОБА_11