Справа 274/107/26
Провадження 1-в/0274/58/26
УХВАЛА

Іменем України

13.01.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, освіта базова середня, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, -

в с т а н о в и в:

До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у державній установі "Райківська виправна колонія (№ 73)", про приведення вироків щодо нього у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886 -IX).

Засуджений в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд заяви без його участі. Представник установи та прокурор також звернулися до суду із заявами про проведення судового засідання без їх участі.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 13.01.2025 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 15 днів позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2024 рік з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 складав 1514 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х 2 = 3028 грн.

Згідно з вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2025 ОСОБА_3 викрав майно на суму 3150,92 грн, що станом на день крадіжки складає суму, більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше ніж 3028 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, підстави звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2025 відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, складає більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог закону - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1