У Х В А Л А

"07" лютого 2026 р. Справа153/43/26

Провадження1-кс/153/33/26-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 10.09.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

за участю сторони кримінального провадження

прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури - ОСОБА_5

слідчого СВ ВП№1 Могилів-Подільського

РВП ГУНП у Вінницькій області - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування поданого клопотання зазначив наступне: згідно наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 було призначено на посаду начальника Чернівецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) далі Чернівецький ВДВС.

У відповідності до Розділу №3 Посадової інструкції начальника Чернівецького ВДВС на ОСОБА_4 було покладено наступні посадові обов`язки, зокрема: очолення відділу, здійснення керівництва його діяльності, організація роботи відділу, представництво відділу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями, звітність перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності відділу; забезпечення виконання відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції; здійснення контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, з своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; організація роботи із службовими документами, здійснення контролю за веденням номенклатурних справ відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; організація розгляду звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян, розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; розподіл обов`язків між працівниками відділу, розроблення проекту їх посадових інструкцій; забезпечення і контроль дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни; виконання рішень і здійснення інших дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», внесення начальнику відповідного міжрегіонального управління юстиції пропозиції, щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника відділу, державних виконавців та інших працівників відділу, здійснює інші повноваження відповідно до законодавства; дотримання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та запобігання виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Отже, ОСОБА_4 під час виконання обов`язків начальника Чернівецького ВДВС був службовою особою, та зловживаючи своїм службовим становищем привласнив кошти державного бюджету, які перебували на рахунку Чернівецького ВДС за наступних обставин.

У провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_9 з виконання постанови № 146/857/22, виданої 21.09.2022 Томашпільським районним судом Вінницької області про стягнення штрафу з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу у розмірі 17000 грн. Вказане виконавче провадження завершено 31.07.2023 ОСОБА_4 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

В той же час, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем роботи по

АДРЕСА_2 , у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 09.09.2023, 29.09.2023, 01.10.2023, 02.11.2023, 05.11.2023, 20.12.2023 27.12.2023, 24.01.2024, переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до Автоматизовано системи виконавчого провадження (далі АСВП) без належних на те підстав змінив відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі РНОКПП) боржника ОСОБА_8 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_8 вказавши при цьому банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_1 після чого продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив ряд платіжних документів про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно яких у подальшому з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_1 а саме: 09.09.2023 - 9 481,23 грн., 29.09.2023 - 2 294,82 грн., 01.10.2023 - 7 455,73 грн., 02.11.2023 - 13 458,84 грн., 05.11.2023 - 31 539,81 грн., 20.12.2023 - 39 173,75 грн., 27.12.2023 - 1 457,04 грн., 24.01.2024 - 31 800 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 в кожному із випадків, маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_1 знімав вказані грошові кошти з використанням банкоматів АТ КБ «ПриватБанк»: №CAVI4256, що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с-ще Чернівці вул. Святомиколаївська, 117А, № CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с.Мазурівка, вул.Незалежності, 37 та банкомату АТ «Ощадбанк» №00100020 за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, вул. Святомиколаївська, 212/20.

Крім того, у провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_13 з виконання виконавчого листа №150/305/18, виданого 10.09.2018 Чернівецьким районним судом про стягнення боргу з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 26722,95грн на користь АТ КБ «ПриватБанк». Вказане виконавче провадження 03.03.2023 завершено у зв`язку із смертю боржника (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7). Водночас, 16.03.2023 ОСОБА_4 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та 17.03.2023 державним виконавцем ОСОБА_11 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

В той же час, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем роботи по АДРЕСА_2, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 27.12.2023, переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до АСВП без належних на те підстав змінив відомості про РНОКПП боржника ОСОБА_10 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_9 , та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_10 вказавши при цьому особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_1 після чого продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив платіжний документ про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно якого у подальшому 27.12.2023 з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_9 у сумі 24 313,86 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_1 зняв вказані грошові кошти з використанням банкоматів АТ КБ «ПриватБанк»: № CAVI4256 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с-ще Чернівці вул. Святомиколаївська, 117А, №CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район, с.Мазурівка, вул. Незалежності, 37.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні Чернівецького ВДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_14 з виконання постанови ГАБІ № 189360, виданої Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області, про стягнення штрафу з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 штрафу розмірі 1 700 грн. на користь держави.

В той же час, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем роботи по АДРЕСА_2, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 26.02.2024, переслідуючи мету привласнення бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи безперешкодний доступ до АСВП без належних на те підстав змінив відомості про РНОКПП боржника ОСОБА_12 вказавши при цьому РНОКПП своєї близької особи ОСОБА_9 , та змінив відомості про особистий банківський рахунок боржника ОСОБА_12 вказавши при цьому особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння бюджетними коштами, перебуваючи за місцем роботи по АДРЕСА_2, у точно не встановлені досудовим слідством час однак не пізніше як 28.02.2024 без належних на те правових підстав, використовуючи завідомо неправдиві документи, створив платіжний документ про нібито повернення зайво сплачених платежів згідно якого у подальшому 28.02.2024 з рахунку Чернівецького ВДВС були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_9 у сумі 7 630 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , маючи безперешкодний доступ до рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_1 зняв вказані грошові кошти з використанням банкомату АТ КБ «ПриватБанк» № CAVI0615 що розташований за адресою: Вінницька область Могилів-Подільський район,с. Мазурівка, вул. Незалежності, 37.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_4 , усіма своїми злочинними діями, будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище заволодів коштами державного бюджету України, які перебували на рахунку Чернівецького ВДВС на загальну суму 168 604,90 грн.

15 січня 2026 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або створити речі і документи, продовжити злочинну діяльність, вважаємо за необхідне застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний й захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб із покладенням, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на обов`язків.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник підозрюваного зазначив, що ризики зазначені в клопотанні можуть бути усунуті шляхом застосування нічного домашнього арешту із покладенням обов`язків уникнути спілкування зі свідками, іншими підозрюваними, не покидати без дозволу слідчого постійного місця проживання та з`являтися за першою вимогою. З урахуванням вищевикладеного, просили суд застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді, докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, що підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та доданими слідчим до даного клопотання, а саме: повідомлення про злочин за підписом начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ОСОБА_13 від 11.08.2025 згідно якого встановлено обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; вилучені під час проведення тимчасового доступу до речей і документів від 26.12.2025 матеріалами виконавчих проваджень №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14; вилучена під час проведення тимчасового доступу до речей і документів від 13.01.2026 інформація про рух коштів по рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 мав доступ до рахунку та знімав готівкові кошти із вказаного готівкового рахунку; протокол обшуку від 15.01.2026 проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: платіжні картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; тримачі до sim-карток ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 (номер зазначено ймовірно оскільки контури цифр не чіткі); системний блок з маркуванням: «101484370/5 | ПК: Процесор: INTEL Core I3 10100 VINGA» із кабелем живлення; 2 записники (із рукописними записами); документи які мають відношення до діяльності Чернівецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на 122 арк.; фінансові документи на ім`я ОСОБА_4 на 8 арк.; чорнові записи ОСОБА_4 на 8 арк.; журнал прийому начальника Чернівецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_4 на 83 арк.; протокол огляду документів від 27.01.2026 під час проведення якого було оглянуто документи вилучені під час обшуку; отримані в порядку ст. 93 КПК України 31.12.2025 відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження, щодо виконавчих проваджень №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_9, НОМЕР_14; отримані в порядку ст. 93 КПК України 23.01.2026 витяги із книг обліку депозитних сум щодо виконавчих проваджень №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_9, НОМЕР_14; корінці повісток про виклик слідчим для проведення слідчих дій на 22.01.2026, 23.01.2026, 24.01.2026, 26.01.2026, 27.01.2026, згідно яких ОСОБА_4 не з`явився для проведення слідчих дій та у встановлений спосіб не повідомив про причини неприбуття; протоколи допиту свідків.

Щодо наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В судовому засіданні прокурором вказано про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду, знищити, приховувати або спотворити речі і документи, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тими обставинами, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, ОСОБА_4 може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, на думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання, в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваної до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, підозрюваний систематично не з`являвся за викликами слідчого на 22.01.2026, 23.01.2026, 24.01.2026, 26.01.2026 та 27.01.2026, про причини неприбуття у встановленому КПК України порядку не повідомляв, чим уже фактично продемонстрував неналежну процесуальну поведінку.

Щодо ризиків впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом впливу на колег, суд зазначає, що вказаний ризик може бути забезпечено шляхом покладення ухвалою суду на підозрюваного відповідного обов`язку.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей і документів, слідчим суддею також установлено, що у даному кримінальному провадженні оригінали документів та комп`ютерна техніка, які мають значення для досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді під час обшуку були вилучені органом досудового розслідування за місцем роботи підозрюваного. Відтак, відсутні підстави вважати, що подальше перебування ОСОБА_4 на займаній ним посаді створює умови, за яких він може знищити, приховати або спотворити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, оскільки такі документи уже знаходяться у розпорядженні сторони обвинувачення. Крім того, стороною обвинувачення не наведено жодних відомостей щодо спроб чи дій, які вчинялися ОСОБА_4 протягом досудового розслідування, які б були направлені на знищення чи спотворення доказів.

Щодо ризику продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого, суд зазначає, що інкриміновані ОСОБА_4 дії не мали одноразового характеру, а вчинялися протягом тривалого періоду, системно та з використанням службового становища, що свідчить про сформований протиправний механізм поведінки. За відсутності належних обмежень існує ризик продовження аналогічних дій, зокрема шляхом впливу на фінансові процеси, документальний обіг або використання доступу до осіб та ресурсів, пов`язаних з діяльністю органів державної виконавчої служби.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», Європейський суд закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують дану міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на обставини вчиненого правопорушення, знайшли своє підтвердження доводи сторони обвинувачення, про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінале правопорушення або вчинити інше, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані із домашнім арештом та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення та інші обставини, визначені ст.178 КПК України слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби надасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, при цьому підозрюваний не буде позбавлений можливості працювати.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Зокрема, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного та характер вчиненого правопорушення він буде недостатнім для запобігання наявним у провадженні ризикам. Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки обмеження, накладені при застосуванні такого запобіжного заходу, будуть недостатніми для запобігання наявним у провадженні ризикам. Крім того, на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є нічний домашній арешт.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із домашнім арештом, не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

При обранні запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту слідчий суддя має підстави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись ст.ст.177,178,181,194,195,196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 10.09.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, - задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із 21:00 год. по 06:00 год. за місцем фактичного проживання тобто по АДРЕСА_1 терміном на 60 діб, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) заборонити спілкування з особами, які являються свідками в даному кримінальному провадженні;

3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час з 21.00 год. до 06.00 год., крім часу оголошення «Повітряної-Ракетної небезпеки» у Вінницькій області, коли останній має право спуститися (пройти) до бомбосховища, визначеного органом місцевого самоврядування.

4) здати на зберігання документ, що надає право виїзду за кордон.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 08 квітня 2026 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.

Копію ухвали надіслати до ВП №1 СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для постановки підозрюваного на облік та здійснення за ним контролю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1