Справа № 308/9361/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньо - спеціальною, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 30.10.2023 о 17:20 год., самовільно залишив місце несення військової служби, тимчасового місця розташування складу майна військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин до 15.11.2024, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини, місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України не визнав та показав, що будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив місце несення військової служби, тимчасового місця розташування складу майна військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 через погіршився стану здоров`я, відмовою командира пройти обстеження в лікарні, не виплатою зарплати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується показами даними в ході судового розгляду кримінального провадження свідка ОСОБА_6 та перевіреними у судовому засіданні письмовими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , показав, що проходив військову службу з серпня 2022 по липень 2025 у військової частини НОМЕР_1 помічником командира з правової роботи. В межах своїх посадових обов`язків, брав участь у службовому розслідуванні по військовослужбовцю ОСОБА_3 , який самовільно залишив військову частину та за наслідками залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_3 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Про причини самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_3 йому нічого не відомо.

На допиті інших свідків сторона обвинувачення не наполягала.

Письмовими доказами, зокрема:

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 49 від 06.03.2022, за яким солдата ОСОБА_3 призваного 06.03.2022 призначено на посаду старшого водія радіотелефоніста 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 (а.с. 72 );

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 207-СТ від 15.10.2022, за яким старшого солдата ОСОБА_3 , старшого водія радіотелефоніста 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження військової частини НОМЕР_1 (а.с. 73 );

- рапортом штаб сержанта ОСОБА_7 командиру військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2023, яким підтверджується доставлення військовослужбовця ОСОБА_3 30.10.2023 о 16.10 год. в ППД Невицьке (а.с. 61);

- доповіддю № 232м від 30.10.2023 про факт повернення до військової частини військовослужбовця призваного по мобілізації НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , з якої вбачається, що старший солдат ОСОБА_3 повернувся у розташування військової частини НОМЕР_1 , який подавався як самовільно залишивший військову частину (а.с. 62);

- рапортом штаб сержанта ОСОБА_7 командиру військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2023, яким підтверджується самовільне залишення 30.10.2023 о 17.20 год. військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 (а.с. 63);

- повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2024 керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо самовільно залишення місця несення військової служби, тимчасового місця розташування складу майна військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_3 (а.с. 58);

- доповіддю № 233м від 31.10.2023 про факт самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваного по мобілізації НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_3 , з якої вбачається, що старший солдат ОСОБА_3 самовільне залишив 30.10.2023 о 17.20 год. військову частину НОМЕР_1 (а.с. 64 );

- наказом № 331-А від 31.10.2023 про призначення службового розслідування з приводу самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваного по мобілізації НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_3 (а.с. 65-66);

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 304-СТ від 31.10.2023, за яким старшого солдата ОСОБА_3 , вважати таким, що самовільно залишив місце розташування в/ч НОМЕР_1 з 30.10.2023 (а.с. 74 );

- актом службового розслідування з приводу самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваного по мобілізації НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_3 , з якого вбачається, що причинами скоєння правопорушення старшим солдатом ОСОБА_3 є його особиста недисциплінованість (а.с. 75-84);

- постановою про визнання речовими доказами від 12.06.2025, а саме матеріалів службового розслідування (а.с. 85).

Суд врахував надані обвинуваченим відомості з приводу того, чому саме він не повернувся на службу, але вважає їх такими, що не відносяться до поважних причин, за наявності яких кримінальна відповідальність за ч.5 ст.407 КК України виключається, оскільки незгода будь-якого військовослужбовця з діями та рішеннями командира не є об`єктивною поважною причиною, яка б перешкоджала з`явитись у місце несення служби у встановлений день і час.

Також суд враховує наступні документи з відомостями про особу ОСОБА_3 :

- службова характеристика командира (складена ним під час службового розслідування), якою встановлено, що за період проходження служби на займаній посаді старший солдат ОСОБА_3 , проявив себе негативно (а.с. 70);

- медична характеристика (складена під час службового розслідування) з якої вбачається, що ОСОБА_3 за час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 за амбулаторною медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 71).

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України, кваліфіковано вірно, як самовільне залишення військової частини, місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу винного, який характеризується по місцю проходження військової служби негативно, є розлученим та має (зі слів) на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність діяння ОСОБА_3 або звільняли його від кримінальної відповідальності чи від покарання судом не встановлені, а тому ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинене ним кримінального правопорушення на загальних підставах.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Законом України №№ 2839-IX було внесено зміни до статті 69, 75 Кримінального кодексу України, відповідно до яких застосовувати звільнення від відбуття покарання або обирати більш м`яку санкцію за правопорушення передбачене ст.407 КК України заборонено.

Санкція ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

З урахуванням наведеного, суд вважає призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частиною 5 статті 407 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання, у порядку виконання вироку.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , строк перебування його під вартою з 19.05.2025 року по 22.05.2025 рік, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави.

Заставу внесену ОСОБА_8 в розмірі 60 560,00 грн., згідно квитанції № ПН3361206 від 22.05.2025 на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/5376/25 від 20.05.2025 повернути заставодвцеві ОСОБА_8 .

Речові докази: матеріали службового розслідування залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1