Справа № 457/1642/25
провадження №1-кп/457/137/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Трускавці кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 22.09.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Дрогобича Львівської області, українцем, громадянином України, з середньо-технічною освітою, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованимі проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.08.2025 №11-РС солдата ОСОБА_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 , призначено на посаду механіка 3 відділення обслуговування та ремонту радіоелектроного обладнання взводу технічного обслуговування засобів радіоелектронної боротьби ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 , присвоєно звання солдат, поставлено на всі види забезпечення та зараховано до списків особового складу.

Солдат ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він, у порушення вимог ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», достовірно знаючи про наявність постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 29.04.2025 у справі №457/498/25 (набрала законної сили 09.05.2025), якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 06.06.2025 у справі №457/676/25 (набрала законної сили 16.06.2025), якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання постанов суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч вищевказаних постанов суду, 22.09.2025 близько 11:30 год., керував транспортним засобом - автомобілем марки Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись ним автодорогою по вулиці Дрогобицькій в місті Трускавець Львівської області та був зупинений працівниками поліції на підставі п.10 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав повністю, додатково пояснив, що 22.09.2025 він керував автомобілем у м.Трускавці та був зупинений працівниками поліції. Приїхав в м.Трускавець по потребах військової служби. Він з 06.06.2023 перебуває на військовій службі.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в закритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно невиконав постанови суду, що набрали законної сили.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , являється учасником бойових дій з 15.03.2024, позитивно характеризується з місця проходження військової служби, а також обставину, яка пом"якшує покарання, а також те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів визначити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень

Речові докази: DVD-R диск з записом з нагрудної камери поліцейського СРПП ВП №2 Дрогобицького РВП ОСОБА_5 від 22.09.2025, CD-R диск з записом з відеореєстратора патрульного автомобіля від 22.09.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000254 від 22.09.2025.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1