Провадження №1-кп/523/2164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.27,ч.4ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.27,ч.4ст.189 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду та окрім того, просив задовольнити подане клопотання та обрати обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи клопотання тим, що остання може:

- переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомивши, що за вчинення злочину передбаченого ч.3ст.27,ч.4ст.189 КК України можливе покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від суду з метою ухилення від притягнення її до кримінальної відповідальності.

Також слід врахувати, що обвинувачена належить до категорії осіб, щодо яких не діють обмеження перетину державного кордону України в період дії воєнного стану, у зв`язку із чим остання має можливість безперешкодно покинути територію України з метою ухилення від ймовірної кримінальної відповідальності;

- незаконного впливати на свідків та потерпілого, оскільки пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 в тому числі ґрунтується на показаннях вказаних осіб, яких обвинувачена знає особисто, що підтверджує існування ризику тиску на таких осіб, з метою зміни чи відмови від показів.

Крім того, сам по собі характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого наразі обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , може свідчити про існування високого ступеню ймовірності настання вказаного ризику, зокрема, що стосується можливості здійснення нею незаконного впливу на потерпілого.

Існування указаного ризику також підтверджує та обставина, що потерпілий та свідки не допитані безпосередньо в судовому засіданні судом;

- продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки не можна залишити поза увагою обставини встановлені у ході досудового розслідування, утому числі, що ОСОБА_6 розповідала свідку про ті випадки, коли вона раніше зверталася до різних осіб, з метою, щоб вони допомогли їй насильницьким шляхом повернути майно, яким зараз користується потерпілий, але їй ніхто так і не допоміг, хоча всі вони обіцяли допомогти;

представник потерпілого не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та підтримав клопотання прокурора;

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та клопотання прокурора;

обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника.

Суд, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до висновку про можливість призначення обвинувального акту й додатків до нього до судового розгляду.

Так, обвинувальний акт складений слідчим, в цілому відповідно до вимог ст.291 КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору на теперішній час не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а також з інших питань, передбачених ч.2 ст.315 КПК України, не заявлено.

Стосовно клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтями 22, 26 означеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, та сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За ч.3 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В силу ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на право на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 1 ст.12 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

Слід зауважити на тому, що згідно рішення Конституційного суду України №14-рн/2003 від 08.07.2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на стадію судового провадження та враховуючи, що судом ще не досліджені всі матеріали провадження, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 на даній стадії підготовчого судового засідання, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.27,ч.4ст.189 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд на даній стадії судового провадження враховує дані щодо особи останньої, яка згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси маюча на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, офіційно не працевлаштована, проживаюча в м. Одесі, раніше не судимої, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкому злочині.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_6 , а також тяжкість кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачена, розуміючи наслідки покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, може вдатися до спроб переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.

Виходячи з наведених принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, вимог КПК України, Конвенції та практики ЄСПЛ, Суд при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 приймається до уваги тяжкість інкримінованого їй правопорушення, наявність у неї місця проживання в м. Одесі, сімейний стан, та не доведеність стороною обвинувачення існування відповідних ризиків і виключність застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Так, прокурором і розглядуваним клопотанням, і під час його розгляду в судовому засіданні доведено достатність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, продовження інкримінованого кримінального правопорушення), що у своїй сукупності дає підстави задовольнити клопотання сторони обвинувачення.

Підсумовуючи викладене, суд з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, права особи на свободу і особисту недоторканність, оцінивши в сукупності наведені законодавчі вимоги та практику ЄСПЛ, приймає до уваги встановлені під час підготовчого судового засідання особистісні та інші характеризуючи дані обвинуваченої ОСОБА_6 про особу у взаємозв`язку із тим, що прокурором в судовому засіданні та розглядуваним клопотанням доведена актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та достатність обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту доведені.

Наряду з наведеним, Суд зауважується на доведеність прокурором під час розгляду клопотання відносно вказаної особи запропонованих обов`язків та приймається до уваги, що судовий розгляд ще не завершений, але незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у конкретному випадку і у контексті ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання обвинуваченою ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків та крім того уявляється достатнім й обґрунтованим обрання останній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із задоволенням клопотання прокурора.

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.27,ч.4ст.189 КК України, на 25.12.2025р. о 11год. 30хв., у відкритому судовому засіданні, в залі №4 Пересипського районного суду м. Одеси, за участю учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, до 25.02.2026р., із забороною їй залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло у разі оголошення повітряної тривоги.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати до суду та прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора та/або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні (щодо обставин кримінального правопорушення);

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1