Номер провадження 1-кп/404/464/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0000284 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, перебуваючого на посадах стрільця - санітара 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти 3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , водія-слюсаря відділення спеціальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата резерву 2 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 , у званні старший солдат, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , під час дії воєнного стану на території України, будучи військовослужбовцем у званні старшого солдата та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-санітара 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, самовільно залишив пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташований у АДРЕСА_3 , тим самим ухилившись від проходження військової служби. У подальшому ОСОБА_5 , умисно ухилявся від проходження військової служби до 05.10.2024 року, використовуючи виниклий у зв`язку із залишенням місця служби вільний час на власний розсуд, у спосіб, що не пов`язаний з виконанням обов`язків з військової служби.

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, 14.02.2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , під час дії воєнного стану на території України, будучи військовослужбовцем у званні старшого солдата та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія-слюсаря відділення спеціальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано самовільно залишив пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , розташований поблизу АДРЕСА_3 , тим самим ухилившись від проходження військової служби. У подальшому ОСОБА_5 умисно ухилявся від проходження військової служби до 14.05.2025 року, використовуючи виниклий у зв`язку із залишенням місця служби вільний час на власний розсуд, у спосіб, що не пов`язаний з виконанням обов`язків з військової служби.

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, 27.05.2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем у званні старшого солдата та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, будучи зарахованим до тимчасово прибулого особового складу на посаду солдата резерву 2 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно та цілеспрямовано самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , тим самим ухилившись від проходження військової служби. У подальшому ОСОБА_5 , умисно ухилявся від проходження військової служби до 05.11.2025 року, використовуючи виниклий у зв`язку із залишенням місця служби вільний час на власний розсуд, у спосіб, що не пов`язаний з виконанням обов`язків з військової служби.

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю. Вказував, що скоїв кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому розкаювався та просив суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як пояснив обвинувачений в судовому засіданні він надає показання правдиво та добровільно, повністю визнаючи вину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Посилання сторони обвинувачення на обтяжуючу обставину у вигляді повторності суд не бере до уваги з наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Оскільки повторність, як кваліфікуюча ознака, прямо передбачена диспозицією ч. 2 ст. 407 КК України, відтак відповідно вона не може додатково враховуватись судом при призначенні покарання, як така, що його обтяжує.

Той факт, що стороною обвинувачення кваліфікуюча ознака як повторність вчинення кримінального правопорушення не зазначена у формулюванні обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 , не може бути компенсовано шляхом її врахування судом, як обтяжуючої обставини при призначенні покарання, оскільки це суперечило б положенням ч. 4 ст. 67 КК України, так як така кваліфікуюча ознака, як повторність передбачена в ч. 2 ст. 407 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання. При цьому, суд враховує вимоги ст. 75 КК України, відповідно до яких у разі засудження за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану, застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням не припустиме.

Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 05.11.2025 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд міста Кропивницького, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького ОСОБА_1