Справа № 442/5231/25
Провадження № 1-кп/442/333/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого - представника служби у справах дітей, сім`ї та молоді ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6

представника ювенальної превенції сектору поліції : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №10000725 від 19.05.2025 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дрогобича Львівської області, без освіти, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов"язаного, позапартійного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , 16 травня 2025 року приблизно о 22 год., перебуваючи на парковці загального користування, яка прилягає до території ПрАТ ТЕК «Західукртранс» за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 22, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний намір, неповнолітній ОСОБА_4 в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, всупереч волі власника, скориставшись тим, що він не буде викритий іншими особами, перебуваючи на вищевказаній парковці, підійшов до передньої лівої дверки автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відчинив її, оскільки на той час автомобіль був незачинений, сів за кермо, відкрив речовий ящик, у якому виявив ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , та шляхом запуску двигуна і приведення автомобіля в рух, незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1990 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , вартістю 36 883, 20 грн, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на вказану суму, після чого на зазначеному автомобілі покинув місце вчинення кримінального правопорушення, доїхав ним неподалік будинку №45 на вул. Кирило -Мефодіївській у м. Дрогобичі Львівської області, де залишив автомобіль, допоки 20 травня 2025 року такий був вилучений працівниками поліції.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Окрім цього, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , 16 травня 2025 року приблизно о 22 год., проникнувши та перебуваючи у салоні автомобіля марки «ВА32108», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на парковці загального користування, прилеглій до території ПрАТ ТЕК «Західукртранс» за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 22, відкрив речовий ящик, у якому виявив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_2 , яке відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1988, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 2953-ХІІ від 28 січня 1993 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 за № 844 є офіційним документом.

Реалізовуючи свій умисел на протиправне привласнення офіційного документу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, скориставшись тим, що не буде викритий іншими особами, викрав із речового ящика автомобіля марки «ВАЗ 2108», червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_2 , яке у подальшому сховав у кишеню верхнього одягу та розпорядився викраденим з метою користування транспортним засобом.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні офіційного документу, а саме, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вчиненому в інших особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що 16 травня 2025 року він побачив на парковці загального користування, яка прилягає до території ПрАТ ТЕК «Західукртранс» за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 22, припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2108». Коли відчинив двері та виявив ключі від автомобіля, вирішив ним заволодіти. Вказаним автомобілем користувався три дні. У вчиненому розкаюється. Потерпілому все повернув, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяви про проведення судового розгляду за його відсутності, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд, згідно ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним допит потерпілого і дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу та необхідні для вирішення питань щодо арешту майна, речового доказу, судових витрат. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України, оскільки останній незаконно заволодів транспортним засобом.

Та вірно дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 357 КК України, оскільки останній незаконно заволодів офіційним документом, а саме, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, вчиненому в інших особистих інтересах, шляхом викрадення.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як нею, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, визнання ним своєї вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, обставини, що пом`якшують його покарання, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про обрання покарання в межах санкцій статтей інкримінованих останньому.

Крім того беручи до уваги досудову доповідь, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п.п. 4, 6 ч. 3 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.12,63, 75, 76, 102, 104 КК України, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 289 КК України та призначити покарання:

- частиною 1 статті 357 КК України - 1 рік пробаційного нагляду

- частиною 1 статті 289 КК України - 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі статтей 75, 104, п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти на ОСОБА_4 згідно п.4 ч.3 ст.76 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою : " Формування життєвих навичок", а також у межах пілотного проєкту щодо імплементації міжнародних стандартів правосуддя, дружнього до дитини.

Покласти на ОСОБА_4 згідно п.6 ч.3 ст.76 КК України прочитати літературний твір автора ОСОБА_11 " .

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зв"язка ключів у кількості 4 штуки ( на одному з ключів є маркування " Lada" на іншому " 0994" та два без маркування) на металевому кільці та свідоцтво про реєстрацію транспортного засосбу НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 під розписку, залишити у останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 12 925 гривень 30 копійок.

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 4ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1