Справа № 303/5497/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/852/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвокатів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 про повернення обвинувального акту прокурору, для належного виконання вимог ст.293 КПК України, - задоволено.

Обвинувальний акт, складений керівником відділу детективів, ТУ БЕБ у Закарпатській області, ОСОБА_15 , «затверджений» прокурором у кримінальному провадженні керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.209 КК України з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, цивільним позовом прокурора в інтересах держави, оптичним носієм інформації на якому обвинувальний акт із додатками, повернуто прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що невручення копії обвинувального акту одному із захисників обвинуваченого є істотним порушенням вимог ст. 263 КПК України, оскільки позбавляє сторону захисту можливості повноцінно реалізувати свої права, а саме ознайомитися з обвинуваченням, що є обов`язком суду реагувати на порушення порушенням обвинувального акта до прокурора.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що у мотивах прийняття даного рішення суд прийняв до уваги твердження захисту, які не відповідають фактичним обставинам та вимогам кримінального процесуального законодавства, а також зробив висновки щодо ймовірного порушення права на захист учасників процесу, не досліджуючи безпосередньо докази безпосередньо під час судового провадження.

Зазначає, що як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , слідчим та процесуальним керівником при складанні обвинувального акту зазначено всі вказані відомості, що ніким із сторін провадження і не оспорюється, таким чином дотримано вимог ст. 291 КПК України. Таким чином, можливе невручення одному з захисників обвинувального акту не може бути підставою для його повернення прокурору з посиланням на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Щодо твердження суду, про необхідність стороні обвинувачення виконати вимоги ч.1 ст. 293 КПК України щодо обов`язку під розписку надати підозрюваному та його захиснику копію обвинувального акті та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає, що вимога даної статі у цьому проваджені також була виконана.

Зазначає, що обвинувальний акт та додатки у даному кримінальному провадженні, які скеровані до Мукачівського міськрайонного суду містять розписку про вручення копії обвинувального акту, позовної заяви та реєстру матеріалів досудового розслідування безпосередньо самому обвинуваченому ОСОБА_16 та його захиснику - адвокату ОСОБА_11 - ОСОБА_9 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЛЬ001174 від 31.05.2017.

Вважає, що з огляду на те, що обвинуваченого було повідомлено про вищезазначену процесуальну дію, він міг передати цю інформацію своєму захиснику - ОСОБА_14 , використовуючи законні методи зв`язку між адвокатом та клієнтом, що знову свідчить про відсутність порушення права на захист обвинуваченого.

Стверджує, що право обвинуваченого ОСОБА_16 на захист було не порушено, він та його захисник ОСОБА_9 отримали обвинувальний акт та додатки до нього.

Крім того, прокурор ОСОБА_12 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що при врученні обвинувального акту ОСОБА_11 та його захиснику ОСОБА_9 , останні повідомили, що захисник ОСОБА_8 участі в судовому розгляді справи намірів приймати не має, достатнім є реалізація права ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 на отримання обвинувального акту.

Разом з тим, 25.08.2025 у підготовче судове засідання прибули обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їхні захисники - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також захисник ОСОБА_11 - ОСОБА_8 , який заявив клопотання про невручення йому обвинувального акту.

За таких обставин, враховуючи вчинення стороною захисту ОСОБА_11 дій, які ускладнювали вручення копії обвинувального акту, у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_8 16.07.2025 для вручення обвинувального акту, сторона обвинувачення могла б 25.08.2025 під час підготовчого судового засідання вручити обвинувальний акт захиснику ОСОБА_8

29.09.2025 з метою можливості розпочати судовий розгляд стороною обвинувачення адвокату ОСОБА_14 вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення №996.

За таких обставин, вважає, що оскаржувана ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 25.08.2025 про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України не відповідає вимогам статті 370 та 372 КПК України, наявні невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім цього, захисник ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Зазначає, що вважає неповідомлення іншого адвоката про завершення досудового розслідування і не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, позбавлення права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, невручення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування при захисті його за конкретним обвинуваченням, однією з підстав для повернення обвинувального акту.

Вважає, що оскільки прокурором не дотримано форми, змісту обвинувального акту щодо зазначення ознак складів злочинів у обвинувальному акті, порушено права підозрюваного на захист і не виконано вимог ст.ст. 290, 293 КПК України, просить суд апеляційну скаргу прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2025 року по справі № 303/473/25 відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку обвинувачених і захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, врахувавши подане стороною захисту заперечення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, зокрема крім іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого суду про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вимогам ст. 293 КПК України за таких обставин.

Із матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали суду вбачається, що 09.07.2025 року слідчим за дорученням прокурора повідомлено підозрюваних ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_11 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування та надання доступу їм до матеріалів кримінального провадження. Під час виконання вимог ст. 290 КПК України підозрювані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 отримали доступ до всіх матеріалів кримінального провадження, з можливістю їх копіювання у повному обсязі.

Після виконання вимог ст. 290 КПК України, на 16.07.2025 для вручення обвинувального акту були викликані підозрювані ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_11 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8

16.07.2025 року обвинувальні акти були вручені підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_7 , підозрюваному ОСОБА_11 та його захиснику ОСОБА_9 , ОСОБА_8 для вручення обвинувального акту не прибув.

При врученні обвинувального акту ОСОБА_11 та його захиснику ОСОБА_9 , останні повідомили, що захисник ОСОБА_8 участі в судовому розгляді справи намірів приймати не має, достатнім є реалізація права ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 на отримання обвинувального акту.

Разом з тим, 25.08.2025 у підготовче судове засідання суду першої інстанції прибули обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їхні захисники - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також захисник ОСОБА_11 - ОСОБА_8 , який заявив клопотання про невручення йому обвинувального акту.

З огляду на зазначене колегія суддів відмічає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були обізнані про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування їм та їх захисникам, так як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неодноразово викликалися органом досудового розслідування і прокурором для виконання вимог статей 290, 291 КПК України.

Крім того, прокурор у своїх доповненнях до апеляційної скарги зазначив, що 29.09.2025 з метою можливості розпочати судовий розгляд стороною обвинувачення адвокату ОСОБА_14 вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення №996.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не був вручений захиснику в порядку визначеному КПК України, чим порушено порядок направлення обвинувального акта до суду.

На думку колегії суддів, зазначене не може бути самостійною підставою для повернення прокурору обвинувального акта, який в цілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291, 293 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дотримання вимог ст. 17 КПК України в даному випадку може бути забезпечене судом як під час судового розгляду, так і під час ухвалення вироку.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_17 прокурору є обґрунтованими.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі підстави для його повернення не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 - задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2025, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 від 20.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , повернуто прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в тому ж складі суду.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3