УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/13559/25

Провадження №1-кс/712/4742/25

03 жовтня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання начальника відділення розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2025 року за № 0003082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003082 від 17.09.2025 за ч. 3 ст. 369-2КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаною про дію воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні, діючи умисно, 10.09.2025 близько 13 години в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 запевнила останнього, що може вплинути на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи медичних закладів Черкаської області, уповноважених на виконання функцій держави, щодо встановлення фіктивного діагнозу, що дозволить виключити останнього з військового обліку, за умови надання неправомірної вигоди в сумі 12 000 доларів США.

11.09.2025 ОСОБА_5 в месенджері «Telegram» надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 з проханням перетелефонувати їй, та цього ж дня, близько 19 години в ході телефонної розмови повідомила останнього, що у разі зволікання та не надання їй коштів на ОСОБА_8 можуть чекати негативні наслідки.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, 18.09.2025 ОСОБА_5 в месенджері «Telegram» надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 з запитанням чи потребує останній її допомоги.

25.09.2025 ОСОБА_5 в месенджері «Telegram» надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 із запитанням про дату зустрічі з останнім, зазначивши, що зустріч має відбутися до 30.09.2025 та до цього часу він має передати кошти.

28.09.2025 ОСОБА_5 в месенджері «Telegram» надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 із запитанням як просуваються справи.

29.09.2025 ОСОБА_5 в месенджері «Telegram» надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 із запитанням чому останній не відповідає на її запитання.

Цього ж дня, близько 18 години ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та запитав про можливість особистої зустрічі, на що ОСОБА_5 запитала чи останній зібрав необхідну суму, оскільки в іншому випадку немає причини зустрічатися, додавши, що він підриває її авторитет. Однак, продовжуючи злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, призначила зустріч на автозаправній станції «WOG» у м. Черкаси, зазначивши, що необхідно надати їй для виготовлення фотокопій паспорт та військово-обліковий документ заявника.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 29.09.2025 близько 18 години 50 хвилин в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 , яка відбулася на території автозаправної станції «WOG», що розташована за адресою: автомобільна дорога "Сміла-Черкаси" 6 км+200м Русько-Полянська, Черкаська область, повідомила останньому, що окрім 12 000 доларів США за встановлення фіктивного діагнозу, необхідно буде надати 1000 доларів США за виключення ОСОБА_8 з розшуку в ТЦК, додавши, що її можна буде надати пізніше. Також ОСОБА_5 вказала, що буде здійснювати вплив на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи медичних закладів Черкаської області які оформлять діагноз пов`язаний із захворюванням серця, після чого без участі заявника буде пройдено ВЛК та останнього буде виключено з військової служби. В ході зустрічі ОСОБА_5 наголосила, що у разі ненадання їй неправомірної вигоди в сумі 12000 доларів США до 01.10.2025 вона може влаштувати заявнику проблеми.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та збагачення третіх осіб, близько 13 год. 39 хв. 01.10.2025 перебуваючи в приміщенні магазину «Кошик», який розташований за адресою: вул. Смілянська, 122, м. Черкаси одержала від ОСОБА_8 , для себе та третіх осіб неправомірну вигоду у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 01.10.2025, складає 493 704 (чотириста дев`яносто три тисячі сімсот чотири гривні), за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття ОСОБА_8 з розшуку та виключення з військового обліку, а також на членів експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи медичних закладів Черкаської області щодо встановлення ОСОБА_8 фіктивного діагнозу та групи інвалідності, а також членів військово-лікарської комісії щодо фіктивного проходження ОСОБА_8 медичного огляну на визначення ступеню придатності за станом здоров`я до військової служби військовозобов`язаного.

01.10.2025 о 14 год. 23 хв. на стоянці біля житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 ,за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Сміла, Черкаської області, українку, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , працюючу на посаді декана факультету економічної кібернетики та маркетингу Черкаського державного технологічного університету.

02.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 ККУкраїни, а саме уприйнятті пропозиції здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди та одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднана з вимаганням такої вигоди.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованогоїй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-заявою гр. ОСОБА_8 від 15.09.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 18.09.2025, 30.09.2025; 02.10.2025;

-протоколом огляду місця події від 01.10.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.10.2025;

-протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 01.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.10.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 3 ст. 369-2 КК України карається покаранням у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, вказав, що «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю. Санкція ч. 3 ст. 339-2 передбачає покарання у видіпозбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, перебуваючи на волі та використовуючи свої зв`язки з працівниками у різних сферах діяльності на що підозрювана наголошувала заявнику ОСОБА_8 , що дійсно має таких знайомих, останняв подальшому можебезперешкодно чинити тиск на основного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , а також інших свідків сторони обвинувачення у провадженні.

Відтак, не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з іншими зібраними доказами, остання матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Разом з тим, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі та документи ,які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки під час зустрічей із заявником ОСОБА_5 неодноразово наголошувала тому, що вже почала готувати медичні документи.

Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки під час зустрічі із заявником остання наголосила, про те, що надає такі послуги не тільки йому.

Крім того, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення пов`язане з допомогою в ухиленні від мобілізації особи в умовах повномасштабної агресії російської федерації, що на даний час викликає підвищений суспільний інтерес.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу слід врахувати тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення, який вчинено під час воєнного стану, та її роль, індивідуальні особливості підозрюваного, майновий та сімейний стан підозрюваної, розмір отриманої неправомірної вигоди, тому є підстави вважати, що у разі визначення альтернативного запобіжного заходу слід визначити заставу у сумі 242240 гривень.

У відповідності до вимог п. 7 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки на строк не більше двох місяців:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 та іншими свідками сторони обвинувачення, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив обрати альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час доби, оскільки ризики та підозра не обґрунтовані. Письмові заперечення долучені до матеріалів клопотання.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що слідчим та прокурором не вірно кваліфіковано вчинене правопорушення.

Підозрювана підтримала думку захисників.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження заявою гр. ОСОБА_8 від 15.09.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 18.09.2025, 30.09.2025; 02.10.2025; протоколом огляду місця події від 01.10.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.10.2025; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 01.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.10.2025; повідомленням про підозру.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід, враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Суд також враховує, що ризики здійснення підозрюваним спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, є інвалідом ІІ групи, має хронічну хворобу, самостійно виховує 15-ти річну доньку, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваної під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи обставини кримінального правопорушення у контексті воєнного стану в державі та ступінь ризиків на початковому етапі досудового розслідування.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину у сфері службової діяльності, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2025 року становить 3028 гривні.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, майнового стану підозрюваного, визначити підозрюваному заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Сміла, Черкаської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121 120 грн.

Строк тримання під вартою підозрюваній рахувати з моменту затримання 01 жовтня 2025 року по 29 листопада 2025 року.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

- не відлучатись за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого контактного номера телефону, місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, особою, яка тримається під вартою - з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_11

Повний текст ухвали проголошено 06 жовтня 2025 року.