Справа № 539/6080/25
Провадження № 1-кс/539/46/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року місто Лубни

Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про часткове скасування арешту майна.

У клопотанні зазначив, що ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2025 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 26 листопада 2025 року за №0000756 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, накладено арешт на автомобіль "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження розпорядження та користування майном, зі збереженням цього автомобіля на майданчику тимчасового тримання Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Київська, будинок №2.

На даний час відпала потреба в арешті майна ОСОБА_3 , оскільки всі необхідні слідчі дії, в тому числі призначення і проведення експертиз в рамках цього кримінального провадження, які стосуються автомобіля "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , проведені, що дає законні підстави для скасування (зняття) арешту.

Просить частково скасувати арешт, накладений слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/6080/25 від 27 листопада 2025 року в межах кримінального провадження, внесеного 26 листопада 2025 року до ЄРДР за №0000756 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, а саме з автомобіля "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 в частині перебування транспортного засобу на майданчику тимчасового зберігання за адресою: вулиця Київська, будинок №2, місто Лубни Полтавської області та в частині заборони користування транспортним засобом.

У судове засідання заявник та власник майна ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, проти повного скасування арешту автомобіля заперечує. При цьому, щодо скасування в праві користування покладається на розсуд суду. Повідомив, що у вказаному кримінальному провадженні всі необхідні слідчі дії та судові експертизи за участі автомобіля проведено.

Вивчивши матеріали наданого кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слід залишити без задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина одинадцята статті 170 КПК України).

Встановлено, що згідно з матеріалами кримінального провадження, 25 листопада 2025 року приблизно о 17 годині 05 хвилин водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Харківській у селі Засулля Лубенського району Полтавської області у напрямку а/д Київ-Харків-Довжанський, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину в недозволеному місці, зліва направо відносно руху автомобіля "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок пригоди ОСОБА_4 доставлено до КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" Лубенської міської ради Полтавської області із тілесними ушкодженнями.

26 листопада 2025 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тримання транспортних засобів по вулиці Київська, будинок №2 у місті Лубни Полтавської області.

26 листопада 2025 року автомобіль "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , постановою слідчого визнано речовим доказом.

Автомобіль "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_5 , мешканкою АДРЕСА_1 , однак перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчої судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 27 листопада 2025 року у справі №539/6080/25, провадження №1-кс/539/800/2025, з метою проведення слідчих дій, а саме призначення та проведення експертизи на досудовому розслідуванні, було накладено арешт на автомобіль "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, зі збереженням цього автомобіля на майданчику тимчасового тримання Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, місто Лубни вулиця Київська, будинок № 2.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Кримінальний процесуальний кодексу України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак логічне тлумачення норм процесуального права дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт. Однак, наразі такі підстави продовжують існувати, оскільки арештований транспортний засіб є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а арешт був застосований з метою повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів та слідової інформації.

Механізм скасування арешту також передбачає перевірку нових доводів, обставин чи доказів, які стали відомі чи з`явилися після накладення арешту та можуть поставити під сумнів висновки суду щодо необхідності застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження. Водночас такі нові обставини мають бути належним чином підтверджені та поставити під сумнів обґрунтованість висновків суду, викладених в ухвалі про накладення арешту. Натомість, у поданому клопотанні не наведено жодних доводів чи фактів, які б свідчили про зміну обставин кримінального провадження або могли б вплинути на попередні висновки слідчого судді.

В ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт транспортного засобу - автомобіля "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 ,- не втратив свою актуальність. Володілець спірного майна не надав належних доказів, які б підтверджували поза розумним сумнівом, що на даний час потреба у огляді спірного автомобіля у майбутньому буде відсутня.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії судового провадження зазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, що дає суду підстави дійти до висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала та арешт накладено обґрунтовано.

Судом також враховано доводи володільця арештованого майна (заявника) ОСОБА_3 про те, що на даний час арештований транспортний засіб оглянутий, описаний у відповідних процесуальних документах та зафіксований за допомогою фотозйомки, оглянутий експертом-автотехніком в рамках призначеної експертизи. Водночас такі доводи в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб вважати, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час відпала.

Матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують втручання у права та інтереси володільців майна. Судом також враховано суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченим діянь. Застосування арешту майна не порушує справедливого балансу між інтересами володільців такого майна і завданнями кримінального провадження.

Беручи до уваги викладене та враховуючи те, що судом не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 98, 132, 170-174, 309, 310, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в частині визначення місця зберігання та заборони користування автомобілем "BMW E60", державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2025 року, та передачу даного транспортного засобу на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 , залишивши заборону на відчуження та розпорядження, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1