УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001805 від 23.06.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідча у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001805 від 23.06.2025 року.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідча зазначила, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

29.10.2025 слідчим управлінням ГУНП у м. Києві, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну раніше повідомлених підозр від «24» вересня 2025 року та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, 02 вересня 2025 року в вечірній час, ближче до опівночі, неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадським транспортом приїхали до станції метро «Дарниця» у місті Києві, після чого пішки направились до вулиці Миколайчука, та орієнтовно о 01 годині 20 хвилин 03 вересня 2025 року в дворі житлового будинку АДРЕСА_5 виявили мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , 2013 року виготовлення, з об`ємом двигуна 49 см3, з номером рами НОМЕР_2 , чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_11 , та перебував у користуванні ОСОБА_12 , та який залишено у нічний час у дворі житлового будинку.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно не маючи змоги привести в дію двигун транспортного засобу, доклавши фізичних зусиль, спільно перенесли мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 у віддалене місце до гаражів, таким чином незаконно заволоділи транспортним засобом.

У подальшому цього самого дня, тобто 03 вересня 2025 року, перебуваючи біля гаражів неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зняли номерні знаки викраденого транспортного засобу та встановивши контроль над ним, а саме мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , перемістили до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , таким чином розпорядились на власний розсуд .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення та з цією метою пройшли до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де орієнтовно о 01 годині 54 хвилини 03 вересня 2025 року виявили у дворі мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , 2008 року виготовлення, з об`ємом двигуна 49 см3, сірого кольору який на праві власності належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, не маючи змоги привести в дію двигун транспортного засобу, та зважаючи на той факт, що одне колесо було заблоковано, доклавши фізичних зусиль, спільно перенесли мопед Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 у віддалене місце до гаражів, таким чином незаконно заволоділи транспортним засобом.

У подальшому цього самого дня, тобто 03 вересня 2025 року, перебуваючи біля гаражів неповнолітній ОСОБА_10 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , зняли номерні знаки з викраденого ними транспортного засобу, а саме мопед «Yamaha Jog 50» д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , та перемістили до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , таким чином розпорядились на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 17 119 гривень 30 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, що 05 вересня 2025 року приблизно о 00 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6, побачили мотоцикл «SPARK SP110C-1C», 2020 року виготовлення, з об`ємом двигуна 107 см3, з номером рами НОМЕР_5 , червоного кольору, що належить неповнолітньому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного мотоциклу «SPARK SP110C-1C», разом оглянувши його, ОСОБА_10 , підтягнувши через крило мотоциклу на верх механічний замок, взявшись за його кермо, почав котити його до АДРЕСА_8.

В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували поряд із ОСОБА_10 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 разом із мотоциклом «SPARK SP110C-1C», з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_14 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 16523 гривень 04 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 05 вересня 2025 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7, побачили моторолер марки «FADA», моделі «YB125T-3», 2022 року виготовлення, з робочим об`ємом двигуна 125 см3, з ідентифікаційними номером рами НОМЕР_6 , чорного кольору, що належить ОСОБА_15 , після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного моторолера марки «FADA», та разом оглянувши його, ОСОБА_10 , взявшись за кермо, почав котити моторолер до АДРЕСА_8.

В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували поряд із ОСОБА_10 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 разом із моторолером марки «FADA», з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_15 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 18924 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, що 17 жовтня 2025 року в період часу з 00 годин 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 разом із неповнолітніми ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , побачили скутер марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_7 , сірого кольору, що належить ОСОБА_16 та перебуває у користуванні ОСОБА_17 після чого у них виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за їх діями ніхто з оточуючих осіб не спостерігає, умисно, протиправно, підійшли до вищевказаного скутеру марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_7 , сірого кольору, разом оглянувши його, ОСОБА_9 , взявшись за його кермо, почав котити його у невстановленому напрямку.

В цей час, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 перебували поряд із ОСОБА_9 і спостерігали за навколишньою обстановкою, тим самим своєю присутністю підтримували протиправні дії останнього.

Після цього, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 разом із скутером марки «HONDA» моделі «DIO AF27», з об`ємом двигуна 49,9 см3, з номером рами НОМЕР_7 , сірого кольору з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли, тим самим умисно незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, без відома та всупереч волі його власника ОСОБА_17 чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6208 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні, здобуто достатньо даних підозрювати ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується наступними доказами:

протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 ОСОБА_25 ;

- протоколами огляду від 22.06.2025, 17.08.2025, 19.08.2025, 30.08.2025, 03.09.2025, 04.09.2025, 09.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025, 15.09.2025, 17.09.2025, 16.09.2025, 23.09.2025, 29.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 20.10.2025, 18.10.2025;

- протоколом пред`явлення особи за фотознімком зі свідками ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 ;

- висновками товарознавчих експертиз по вилученим речовим доказам у кримінальному провадженні;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами в сукупності.

15.10.2025 постановою керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, до 20.11.2025.

Вказала, що 24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0002880 від 04.09.2025, окрім цього, 24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0002527 від 05.09.2025.

29.10.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, у межах кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025. Вказана підозра стосується п?яти епізодів незаконного заволодіння транспортними засобами, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, у процесі здійснення досудового розслідування злочинної діяльності ОСОБА_5 слідством зібрано додаткові докази, які підтверджують його причетність до інших епізодів кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких раніше проводилося іншими органами досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 продовжує здійснювати злочинну діяльність упродовж тривалого часу, а саме - з початку 2025 року по теперішній час, незважаючи на те, що кожен епізод його протиправної поведінки документується працівниками правоохоронних органів, за результатами чого приймаються відповідні процесуальні рішення у порядку, передбаченому ст. 278 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до наявних у матеріалах провадження даних, підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім, походить із неблагополучної сім`ї, належного виховання не отримував, систематично перебуває без нагляду батьків, не навчається, не працює, тобто не має сталих соціальних зв`язків та позитивних характеристик, що могли б гарантувати його належну поведінку під час досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронних органів, перебуває у постійному конфлікті із законом, після викриття своєї злочинної діяльності продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про свідоме ігнорування вимог закону та невиправлення своєї поведінки навіть після виявлення злочинів. Такі дії об`єктивно вказують на реальний ризик продовження злочинної діяльності у разі залишення його на волі (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначила, що беручи до уваги дані про особу неповнолітнього ОСОБА_5 , його соціальну занедбаність, асоціальний спосіб життя, стійку кримінальну спрямованість поведінки, схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, слід вважати, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, пропорційним і таким, що відповідає цілям кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Законний представник підозрюваного в судовому засіданні заперечила проти клопотання.

Психолог в судовому засіданні зазначив, що з неповнолітнім підозрюваним потрібно проводити бесіди та врахувати його сімейне становище. Відносно клопотання посилався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0002880 від 04.09.2025, окрім цього, 24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження №0002527 від 05.09.2025.

29.10.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, у межах кримінального провадження № 0001805 від 23.06.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженні, здобуто достатньо даних підозрювати ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується наступними доказами:

протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

- протоколами допитів потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_28 ОСОБА_25 ;

- протоколами огляду від 22.06.2025, 17.08.2025, 19.08.2025, 30.08.2025, 03.09.2025, 04.09.2025, 09.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025, 15.09.2025, 17.09.2025, 16.09.2025, 23.09.2025, 29.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 20.10.2025, 18.10.2025;

- протоколом пред`явлення особи за фотознімком зі свідками ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 ;

- висновками товарознавчих експертиз по вилученим речовим доказам у кримінальному провадженні;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами в сукупності.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов до висновку, що зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, є обґрунтованою.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Серед ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може у неналежний спосіб виконувати свої процесуальні обов`язки, слідча зазначає, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку слідчого судді, такі ризики є сумнівними та розцінюються як домисел, на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Крім того, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, має постійне місце проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Таким чином, приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_38 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покладає на підозрюваного певні обов`язки.

З урахуванням наведеного, клопотання слідчої підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків увімкнення повітряної тривоги для слідування в укриття за межами місця перебування домашнього арешту, строком до 02 грудня 2025 року включно.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- не спілкуватися з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 6 ст. 181 КПК України визначити до 02.12.2025 року (включно), у межах строку досудового розслідування.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07.11.2025.

Cлідчий суддя

Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1