Провадження № 1-кп/205/534/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро об`єднане кримінальне провадження № 0000145 від 14.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новов`язівське Юр`ївського району Дніпропетровської області, українець, громадянина України, маючий неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.12.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.11.2024 близько 06 години 00 хвилин (більш точний час не встановлено), проходячи поблизу будинку № 14 на ж/м Червоний Камінь в місті Дніпро, побачив легковий автомобіль марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_8 , але фактично перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який він визначив як об`єкт свого кримінально - протиправного посягання.

Так, знаходячись у вказаному місці та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 підійшов до вказаного автомобілю, шляхом вільного доступу відчинив передні пасажирські двері, після чого, проник до середини автомобілю.

Перебуваючи всередині автомобіля, ОСОБА_3 пересів на водійське місце, пошкодив своїми руками замок запалювання та за допомогою ключів від своєї квартири, які мав при собі, привів у дію двигун легкового автомобілю марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , такими чином встановивши контроль над ним, та граючись на транспортному засобі з місця його первинного знаходження перемістив за власним розсудом, а в подальшому, розпорядившись викраденим легковим автомобілем марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , на власний розсуд, спричинив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майнову шкоду, яка, згідно висновку експерта від 20.11.2024 за № СЕ-19/104-24/46983-АВ, становить 42581,54 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуються за ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім того, відповідно до витягу із наказу № 89 командира військової частини НОМЕР_3 від 05.05.2025, солдата ОСОБА_3 зараховано до особового складу та призначено на посаду стрільця-номера обслуги 2 парашутно - десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 7 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або" часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно- психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64 2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року ,«2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб - до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан.

Указом Президента України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-ІХ - на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 12, 14, 16, 49, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проте ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством; що регламентує порядок виконання військового обов`язку з проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, нехтуючи встановленими законодавством України суспільними відносинами, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 17.08.2025 близько 19 години 30 хвилин (більш точний час не встановлено), проходячи поблизу будинку № 329 на проспекті Свободи в місті Дніпро, побачив транспортного засобу марки «Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 на праві власності належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей час у ОСОБА_11 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Так, знаходячись у вказаному місці та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 підійшов до вказаного автомобілю, шляхом вільного доступу відчинив передні двері, після чого, проник до середини автомобілю.

Перебуваючи всередині автомобіля, ОСОБА_12 за допомогою ключів від вищевказаного автомобіля, які знаходились у замку запалення, привів у дію двигун легкового автомобілю марки «Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , такими чином встановивши контроль над ним, та рухаючись на транспортному засобі з місця його первинного знаходження перемістив за власним розсудом, а в подальшому, розпорядившись викраденим легковим автомобілем марки «Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майнову шкоду у розмірі 286005 гривень.

Умисні дії солдата ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні просили застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежуючись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінального правопорушення надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_13 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, правильно кваліфіковані за ч. 1,2 ст. 289 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , передбачені ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також те, що обвинувачений ОСОБА_15 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має неповну середню освіту, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, в посаді стрільця-номера обслуги 2 парашутно-десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 7 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_3 , одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені судом обставини, що пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установлених санкцією статті обвинувачення, за сукупністю кримінальних правопорушень згідно ч. 1 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_15 вчинив дане кримінальне правопорушення близько 14.11.2024 року близько 06 години 00 хвилин до постановлення 06.12.2024 року вироку 06.12.2024 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

За таких обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_14 слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, та до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено транспортно - товарознавча експертиза (висновок експерта від 20.11.2024 за № СЕ-19/104- 24/46983-АВ), становлять 1591,80 грн., судова трасологінна експертиза за експертною спеціальністю 4.6. «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/104-25/33006-Д від 19.08.2025 - 1782 гривні 80 копійок; судова транспортно-товарознавча експертиза, №СЕ-19/104-25/34520-АВ від 29.08.2025 - 1782 гривні 80 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює один день позбавлення волі, з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 серпня 2025 року до дня набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням транспортно - товарознавчої експертизи (висновок експерта від 20.11.2024 за № СЕ-19/104- 24/46983-АВ), в сумі 1591,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової трасологінної експертизи за експертною спеціальністю 4.6. «Дактилоскопічні дослідження», № СЕ-19/104-25/33006-Д від 19.08.2025, в сумі 1782 гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової транспортно-товарознавча експертиза №СЕ-19/104-25/34520-АВ від 29.08.2025, в сумі 1782 гривні 80 копійок.

Речові докази, якими було визнано:

- автомобіль марки «ВАЗ 21011» зеленого кольору, 1981 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_9 під зберігальну розписку, вважати повернутим за належністю;

- маску з тканини чорного кольору з зображенням черепа, зв`язку ключів у кількості двох металевих, одного електронного та трьох брелків, перепакованих до спеціального пакету PSP 2133742 разом із первинним пакуванням, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику;

- предмет з чорною рукояткою та дерев`яну биту, яка зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику;

-мобільний телефон «Хуавей» у чохлі світло коричневого кольору з наліпками, екран якого частково не працює від пошкодження, чорна спортивна кофта з білими літерами, ліхтарик чорного кольору з назвою «HEABLAMP», , які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику;

-сліди папілярних ліній на 4 л/с, 6 змивів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

-автомобілем марки Citroen» моделі «С5», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , ключі від автомобіля, який переданий на зберігання ОСОБА_10 під зберігальну розписку, вважати повернутим за належністю;

-- CD-R диск з відеофайлами, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-паперовий конверт, в якому 3 сліди пальців рук на 3 л/с, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1