Справа № 645/1470/24
Провадження № 1-кс/645/111/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001753 від 12.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

15.01.2026 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід головуючому у справі судді ОСОБА_6 . В обґрунтування заяви зазначено, що не довіряє головуючому по справі, оскільки під час розгляду кримінального провадження суддя не бере до уваги долучені обвинуваченим докази про наявність міцних соціальних зв*язків, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей. Крім того обвинувачений зазначає, що суддя відхилила дозвіл на спілкування з родиною шляхом здійснення ІР-телефонії, що не впливає на розгляд справи; задовольнила численні клопотання про продовження терміну тримання під вартою відносно обвинуваченого; на захисника обвинуваченого суддею було направлено скарги, в зв`язку з його поважністю не явки до судових засідань; проігнорувала заяву обвинуваченого стосовного того, що потерпілий прийшов до суду у супроводі співробітників Немишлянського відділу поліції, які вказали на особу обвинуваченого; відмовляла в задоволенні клопотань обвинуваченого; не звертає уваги на розбіжності в показах потерпілого під час досудового розгляду та судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні у повному обсязі підтримав свою заяву, вказавши що всі підставі для відводу виклав у своєї заяві та вважає, що порушення з боку судді норм КПК України, з підстав, викладених у заяві, порушує його право на справедливий суд. Крім того додатково вказав, що його родичі є кумами родичів судді ОСОБА_6 , вони в дитинстві мешкали в одному населеному пункті і тому можливо, він колись образив їх і тому все судове засідання є помстою за його можливі дії.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримав заявлений відвід, зазначивши, що розгляд кримінального провадження відбувається одностороннє, з обвинувальним ухилом. Він розуміє, що більшість з зазначених підстав для відводу є процесуальними питаннями розгляду справи, але саме такі дії судді порушують право обвинуваченого на справедливий суд.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу посилаючись на його необґрунтованість.

Головуючий по справі, суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , надала заяву, якою просила розгляд заяви про відвід розглядати за її відсутності.

Суддею, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід та інших учасників процесу.

Заслухавши думку обвинуваченого та захисника обвинуваченого, прокурора, дослідивши мотиви заявленого відводу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів, викладених в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. ст. 75-81 КПК України.

Відповідно ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Посилання обвинуваченого, що головуючий суддя не звертає уваги на розбіжності в показах потерпілого під час досудового розгляду та судового розгляду, не витребує належні докази та відмовляє у їх дослідженні, відмовляє у допиті та виклику свідків по справі, ухвалює рішення щодо строків тримання під вартою обвинуваченого, відхиляє клопотання сторони захисту та обвинуваченого, задовольняє клопотання прокурора щодо порядку та об`єму дослідження доказів, проведення судового засідання є предметом дослідження рішення суду апеляційною або касаційною інстанцііми.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду прийнятих процесуальних рішень чи роз`яснення мотивів їх ухвалення.

Незгода з процесуальними рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК України.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Стосовно зазначеного обвинуваченим про відмову в дозволі на спілкування з родиною шляхом здійснення ІР-телефонії, суд зазначає наступне. Згідно матеріалів кримінального провадження, 21.05.2025 поштовим листом направив заяву про надання дозволу на спілкування з родиною шляхом здійснення ІР-телефонії. В судовому засіданні 29.05.2025 було розглянуто заяву обвинуваченого та згідно журналу судового засідання, судом відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на ІР телефонію, оскільки не зазначено номера мобільних телефонів та кому обвинувачений збирається телефонувати. Отже, клопотання було розглянуто та роз`яснено мотиви відмови. Після вказаного, обвинувачений більше не звертався з вказаними заявами.

Також суд вважає неспроможними посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на наявність родинних зв`язків між їх родинами, оскільки вказані твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. І в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що письмових або інших доказів у нього не має.

Отже, наведені у заяві обвинуваченого ОСОБА_4 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі - судді ОСОБА_6 під час розгляду нею кримінальної справи, заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді кримінального провадження, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до суду вищої інстанції.

Будь-яких визначених законом підстав для відводу головуючого по справі судді Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді відсутні. В зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, судді Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1