ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/31439/25

Провадження № 11-кп/820/736/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції виділене провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.436-2 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 листопада 2025 року клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 задоволено та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 січня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченій раніше обраного запобіжного заходу на менш суворий відмовлено.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував своє рішення тим, що на даний час жоден інший із запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 листопада 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Уважав, що вказане рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Стверджував, що під час її постановлення допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначав, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають дійсності та є передчасними.

Зауважував, що зазначені стороною обвинувачення ризики, не є доведеними.

На думку сторони захисту, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, унеможливить вчинення нею кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинення нею іншого суспільно небезпечного діяння і гарантуватиме подальшу безпеку інших осіб, в повній мірі виключить її небезпечну поведінку та гарантуватиме дотримання і виконання нею її процесуальних прав та обов`язків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 , яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Установлено, що на розгляді Хмельницького міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.109, ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

У ході досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_6 було обрано та ухвалами суду під час судового провадження продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні суду першої інстанції 12 листопада 2025 року прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні суду першої інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися, що у свою чергу давало підстави для продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Місцевим судом обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких їй загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає характеру та тяжкості вчинених правопорушень, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту.

Суд першої інстанції повністю врахував обставини, на які зверталася увага в апеляційній скарзі.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ураховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_6 .

Колегія суддів уважає, що найсуворіший запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Більш м`які запобіжні заходи, на які є посилання в апеляційній скарзі, забезпечити виконання цієї функції обвинуваченою не зможуть.

Колегія суддів уважає, що місцевий суд урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_6 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується остання, та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження строку дії вищевказаного запобіжного заходу.

Обставини, на які захисник посилається в поданій апеляційній скарзі, не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, проти основ національної безпеки України, проти громадської безпеки, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку. Тому більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченої ОСОБА_6 .

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, в яких вона обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики наразі не відпали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 12 листопада 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3