Справа № 204/6/26
Провадження № 1-кс/204/6/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001445 від 15.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001445 від 15.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001445 від 15.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Під час досудового розслідування встановлено що 15.12.2025 о 10.40 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Незалежності (Титова), реалізуючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, здійснила шість пострілів зі стартового пістолету в бік групи оповіщення військовозобов`язаних, а саме: співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 стрільця відділення групи оповіщення ОСОБА_5 ,1989 р.н., стрільця відділення групи оповіщення ОСОБА_6 , 1987 р.н. та стрільця відділення взводу охорони ОСОБА_7 , 1994 р.н., в результаті чого спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , 1994 р.н., у вигляді вогнепального сліпого поранення задньої поверхні грудної клітини , після чого з місця вчинення злочину зник. (ЖЄО №32506). 30.12.2025 в період часу з 14 години 01 хвилин по 14 голину 58 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , за участю особи, яка представилась як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав наступне: револьвер, гладко ствольна коротко ствольна вогнепальна зброя з маркуванням РНР-У-УОС, № НОМЕР_1 , 9 мм Р.А., та 7 набоїв до нього в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 3036835; штани з маркуванням FSBN, темно-сірого кольору, шапка вовняна без відповідних маркувань в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № NPU 5443868; черевики парні з маркуванням WEAR, 41 розміру в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № NPU 5443866; рюкзак темного кольору з маркуванням HARVEST в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № QHY 0155638; дубленка чорного кольору без відповідних маркувань, написами та емблемами в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № WAR 1711668 вищевказані речі були вилучені до відділу поліції 33 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні оскільки воно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення. Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Таким чином, в ході проведених слідчих дій було встановлено достатньо підстав вважати, що виявлені: револьвер, гладко ствольна коротко ствольна вогнепальна зброя з маркуванням РНР-У-УОС, № НОМЕР_1 , 9 мм Р.А., та 7 набоїв до нього в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 3036835; штани з маркуванням FSBN, темно-сірого кольору, шапка вовняна без відповідних маркувань в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № NPU 5443868; черевики парні з маркуванням WEAR, 41 розміру в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № NPU 5443866; рюкзак темного кольору з маркуванням HARVEST в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № QHY 0155638; дубленка чорного кольору без відповідних маркувань, написами та емблемами в подальшому упаковано до спеціального пакету НПУ № WAR 1711668, можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350, КК України. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно збереження речових доказів по даному кримінальному поводженню. На підставі викладеного вище, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд клопотання на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неявкою учасників судового провадження у судове засідання, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001445 від 15.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 30.12.2025 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0001445, а саме: револьвер, гладко ствольна коротко ствольна вогнепальна зброя з маркуванням РНР-У-УОС, № НОМЕР_1 , 9 мм Р.А., та 7 набоїв до нього; штани з маркуванням FSBN, темно-сірого кольору, шапка вовняна без відповідних маркувань; черевики парні з маркуванням WEAR, 41 розміру; рюкзак темного кольору з маркуванням HARVEST; дубленка чорного кольору без відповідних маркувань, написами та емблемами.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001445 від 15.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події 30.12.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: револьвер, гладко ствольна коротко ствольна вогнепальна зброя з маркуванням РНР-У-УОС, № НОМЕР_1 , 9 мм Р.А., та 7 набоїв до нього; штани з маркуванням FSBN, темно-сірого кольору, шапка вовняна без відповідних маркувань; черевики парні з маркуванням WEAR, 41 розміру; рюкзак темного кольору з маркуванням HARVEST; дубленка чорного кольору без відповідних маркувань, написами та емблемами, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1