Вирок

Іменем України

11 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001039 від 27.06.2025 року з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крем`янка, Звягельського району, Житомирської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: постановою судді Богунського районного суду м. Житомир від 01.04.2024 у справі №295/1525/24, яка набрала законної сили 12.04.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 298 КУпАП судові рішення, яким є постанова судді про накладення адміністративного стягнення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Крім того, ОСОБА_4 23.10.2023 року о 20 год. 38 хв. за адресою м. Житомир, вул. Покровська, 159, керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку лікаря-нарколога №858, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, постановою судді Богунського районного суду м. Житомир від 02.07.2024 у справі №295/7378/24, яка набрала законної сили 13.07.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомлений з ними, з метою їх невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення наведених вимог законодавства України, керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Так, 24.04.2024, о 16 год. 55 хв. за адресою м. Житомир по вул. Тараса Бульби Боровця 32, ОСОБА_4 , керував транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Крім того, постановою судді Богунського районного суду м. Житомир від 16.07.2024 у справі №295/6854/24, яка набрала законної сили 27.07.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Крім цього, того ж самого дня, а саме 24.04.2024, о 16 год. 55 хв. за адресою м. Житомир по вул. Тараса Бульби Боровця 32, ОСОБА_4 , керував транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння не маючи права керувати таким транспортним засобом та будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

В подальшому, постановою судді Богунського районного суду м. Житомир від 14.06.2024 року у справі №295/6809/24, яка набрала законної сили 25.06.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомленим з ними, з метою їх невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення наведених вимог законодавства України, керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 27.09.2024 року о 15 год. 35 хв у м. Житомир по майдану Привокзальному 3, ОСОБА_4 , керував транспортним засобом HYUNDAI Sonata, д.н.з. НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом та відповідно не виконуючи рішення суду.

Таким чином, своїми умисними діями , які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили , ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

10 жовтня 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості та призначити покарання узгоджене сторонами.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог п.2 ч.1 ст.65 КК України, відповідно до вимог ст.50 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, неодружений, дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, запевнив суд, що більше вчиняти кримінальних правопорушень не буде.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 жовтня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази , після набрання вироком законної сили , а саме: DVD-R диски зберігати при матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1