УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» за №3886-IX від 18.07.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 22 квітня 2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік на нього були покладені наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

Начальник Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із поданням про приведення вище указаного вироку Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» за №3886-IX від 18.07.2024 року, у зв?язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, мотивуючи тим, що зазначеним кримінальним правопорушенням була заподіяна матеріальна шкода на суму 1816 грн. 40 копійок (станом на 01.07.2018 року два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становили 1841 грн.)

До судового засідання прокурор, представник Приморського РВ філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області, засуджений ОСОБА_4 не з`явились, кожний окремо, були повідомлені належним чином про необхідність явки до суду.

До судового засідання прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовою заявою від 21.11.2025 року, у якій просив розглянути указане подання без його присутності, та відмовити у задоволенні вище указаного подання, мотивуючи тим, що розмір спричиненої указаним засудженим майнової шкоди складав 1816 грн., який на момент вчинення цим засудженим зазначеного кримінального правопорушення перевищував прожитковий мінімум доходів громадян, та становив 1700 грн.

Суд, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Пунктом 2 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п.13 ч.1 ст.537 КПК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року (далі Закон №3886-ІХ).

Вище зазначеним Законом №3886-ІХ внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та викладено ст.51 КУпАП в новій редакції, якою визначено адміністративну відповідальність за вчинення дрібної крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане свідчить про збільшення порогу кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 України.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в інших законах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 року по справі №0306/7567/12 (провадження №13-73кс19) зазначила, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені, чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно з частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Дана позиція також узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, згідно якої, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185,190,191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Внаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст.51 КУпАП. Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст.5 КК України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році для основних соціальних і демографічних груп населення працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

З урахуванням наведеного, сума соціальної пільги у 2018 році становила 881 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2018 році становить 881 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2018 році становило 1762 грн.

Так як згідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року ОСОБА_4 28.11.2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1816 грн. 40 коп., яка на момент вчинення указаного кримінального правопорушення перевищувала два неоподатковуваних мінімума доходів громадян, тобто на більшу суму за встановлений на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, а саме 1762 грн.,його діяння є кримінально караним, відповідно до вимог ст.185 КК України, а тому не містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.74 КК України, ч.4 ст.107, п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальнику Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення ухвали через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1