ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2025 року про накладення арешту на майно, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003869 від 27.11.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді районного суду. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та накласти арешт на транспортний засіб марки «БМВ» болгарської реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , що полягає у позбавленні права його відчуження, користування та розпорядження ним.

Мотивуючи свої вимоги тим, що винесена ухвала слідчої судді є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Стверджував, що слідчим суддею не враховано та не надано оцінку факту того, що за допомогою вказаного автомобіля водій перевозив кийок з ознаками холодної зброї. Отже, на думку прокурора, накладення арешту на вказане майно у даному кримінальному провадженні обґрунтовується, як захід забезпечення кримінального провадження, який законодавець і визначив у кримінально-процесуальному законодавстві України.

Вказував, що органом досудового розслідування наразі проводяться слідчі-розшукові дії щодо встановлення достатніх доказів для обґрунтованої підозри винних осіб у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому відмова в

ЄУНСС: 714/1764/25 Слідчий суддя: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/380/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

накладенні арешту на вказаний транспортний засіб не забезпечить в повній мірі виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Зазначав, що необхідність накладення арешту на майно пояснюється запобіганню можливості його приховування, перетворення або відчуження, з метою збереження речових доказів, а тому у відповідності до ст. 170 КПК України, підлягає арешту.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції власник майна - ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_5 не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, при цьому, від начальника Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що останній просить проводити розгляд вищевказаної апеляційної скарги без його участі, що у відповідності до ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги прокурора, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 01.12.2025 року відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ № 2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0003869 від 27.11.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 27 листопада 2025 року близько 17 год 50 хв. на МПП «Порубне», що у с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, в ході огляду автомобіля марки «БМВ» болгарської реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , працівниками прикордонної служби виявлено кийок з ознаками холодної зброї.

Постановою старшого слідчого відділення № 2 (м. Герца) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 27 листопада 2025 року автомобіль марки «БМВ» болгарської реєстрації НОМЕР_1 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Розглядаючи клопотання начальника Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003869 від 27.11.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, не доведено, що автомобіль має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, тобто, що він зберіг на собі сліди його вчинення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи те, що прокурором не доведено, що вищевказане майно є доказом злочину чи предметами кримінально-протиправних дій.

При цьому, прокурором в апеляційній скарзі не наведено достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що визнання майна речовими доказами в цьому кримінальному провадженні не може бути безумовною підставою для накладення арешту.

Також судова колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що у вказаному вище клопотанні відсутні доводи стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вищезазначене майно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і у справі ще нікому не висунута підозра.

Згідно пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3