Справа № 953/9656/25
н/п 1-кп/953/996/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000997 від 10.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка, Нововодолазького району, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який не має зареєстрованого місця проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.11.2008 Личаківським районним судом м. Львів за ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. 15.06.2015 звільнений з Первомайської ВК Харківської області у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 30.11.2018 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 12.04.2019 Первомайським міським судом Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднано покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018. Остаточний строк позбавлення волі 4 роки 6 місяців. 20.01.2023 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2025 близько 21.00 години, ОСОБА_3 перебував біля буд. № 309 по вулиці Академіка Барабашова у м. Харкові, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт з раніше не знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, і бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_5 за футболку та намагався нанести йому удари кулаком правої руки в обличчя. Ухиляючись від ударів, ОСОБА_5 впав на землю та опинився лежачи на спині. В свою чергу, ОСОБА_6 , заліз зверху на потерпілого, заблокував своєю лівою рукою ліву руку потерпілого, тим самим бажаючи подавити його супротив, та наніс ОСОБА_5 не менш ніж чотири удари кулаком правої руки в область лівого ока та щоки й один удар кулаком правої руки в область лобу, чим спричинив останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-939/2025 від 16.06.2025 закриту лицьову травму у вигляді перелому лівої виличної кістки зі зміщенням кісткових уламків, з наявністю розлитого синця у лівій навколоочній ділянці, який розповсюджується на ліву виличну ділянку та ліву носо-губну складку, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості (згідно п.п. 2.2.1 «а», «б», «в», 2.2.2., Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які затверджені Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року) та синець у ділянці проекції правого лобного бугра, крововиливи на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.п 2.3.2 «б», 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які затверджені Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року), тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про відмову від підтримання приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

У поданій письмовій заяві потерпілий ОСОБА_5 просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у зв`язку з примиренням, зазначив, що матеріальних та моральних претензій не має.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не оспорював, проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення не заперечував.

Прокурор під час судового засідання не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Вимогами п.1 ч.1 ст.477 КПК України передбачено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною першою статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи вищевикладене, оскільки потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у зв`язку з примиренням та відмови від обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, тому на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження № 0000997 від 10.06.2025 підлягає обов`язковому закриттю.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 не заявлено, судові витрати на залучення експерта відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.7 ч.1 ст. 284, ст.ст. 369 - 372, 376, 392, 395, 477 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

На підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000997 від 10.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - закрити, у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_5 від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1