Справа № 464/5941/25
пр.№ 1-кп/464/535/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 05.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, одруженого, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 23.08.2022 Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 30.07.2025 близько 02:00 год., перебуваючи на першому поверсі в під?їзді №1 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою кусачок шляхом перекусу тросового замка, яким був прикріплений велосипед до батареї поруч сходової клітки, повторно, таємно викрав із загального коридору першого поверху вказаного будинку велосипед марки «ARDIS» ХС-Р «PERFORMANCE» в корпусі біло-бірюзового кольору, який належить ОСОБА_5 , вартістю 5 650 гривень, після чого з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 5 650 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_3 02.08.2025, близько 23:45 год., перебуваючи в під?їзді №1 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою кусачок шляхом перекусу тросового замка, яким був прикріплений велосипед до перил сходової клітки, повторно, таємно викрав із загального коридору першого поверху вказаного будинку велосипед марки «СУСО 28» в корпусі чорно-сірого кольору, який належить ОСОБА_6 , вартістю 5 600 гривень, після чого з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 5 600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що, прогулюючись 30.07.2025 близько 01-02 год на просп.Ч.Калини у м.Львові, побачив відкритий під`їзд, у якому на першому поверсі стояв велосипед, який був прикріплений тросом до перил. Перерізавши кусачками, які мав з собою, даний трос, забрав велосипед та поїхав ним на вул. Зубрівська у м.Львові до свого знайомого. Там, він залишив викрадений велосипед у свого знайомого, маючи намір вдень здати його у ломбард. Разом з тим, не встиг цього зробити, так як хтось даний велосипед викрав у нього. Окрім цього, за аналогічних обставин 02.08.2025 викрав з під`їзду на вул. Скорини у м.Львові велосипед потерпілої ОСОБА_6 та поїхав ним до свого товариша ОСОБА_7 , якого попросив здати велосипед під заставу майна у ломбард, оскільки своїх документів не мав. Після того, як до нього прийшли працівники поліції щодо вчинених ним крадіжок, викупив у ломбарді велосипед потерпілої ОСОБА_6 та віддав працівникам поліції, щоб останні повернули потерпілій. Розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати. Вказав, що вчинив дані крадіжки через скрутне матеріальне становище, зокрема, за отримані в ломбарді кошти хотів купити дитині подарунок.

Від потерпілої ОСОБА_6 10.09.2025 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 27.10.2025 подала клопотання про проведення судового розгляду даного кримінального провадження у її відсутності, а також 28.10.2025 подала заяву про відмову від цивільного позову, оскільки обвинуваченим повністю відшкодована завдана шкода, просила суворо не карати останнього.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, повторно.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 одружений, непрацевлаштований, раніше судимий, востаннє 23.08.2022 Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, покарання відбув, судимість не погашена, за місцем проживання характеризується позитивно, є батьком двох малолітніх дітей 2014 р.н. та 2020 р.н., на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та добровільне відшкодування, завданої ним шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_8 від 22.10.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високим, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 також високий. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

За положенням ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відтак ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги наведені обставини справи, зокрема ставлення обвинуваченого до вчиненого, добровільне відшкодування шкоди, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов відсутній, оскільки ухвалою суду від 28.10.2025 прийнято відмову потерпілої ОСОБА_5 від цивільного позову, провадження у справі в частині пред`явленого цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, закрито.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 7 131 грн 20 коп.

Речові докази:

- велосипед марки «CYCO», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути останній;

- компакт диск DVD-R, на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м.Львів, вул. Промислова, 50/52, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- навісний замок (велосипедний) зі слідами перекусу, який поміщено у спецпакет №3430641, який зберігається у камері схову ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_9