Справа № 141/1002/25
Провадження № 1-кп/141/15/26
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000028 від 07.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Оратівським районним судом Вінницької області розглядається зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України і ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 мотивовано тим, що обвинувачений вчинив злочини, частина яких, відноситься до тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, що саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; обвинувачений раніше судимий за умисний злочин, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні тяжкі злочини, а тому є достатні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема в частині вчинення обвинуваченим дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненням інших кримінальних правопорушень, а також може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що суттєво вплине на хід проведення досудового розслідування.

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 мотивовано тим, що обвинувачений вчинив злочини, один з яких, відповідно до ступеня важкості вчинення кримінального правопорушення, відноситься до тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, що саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. В зв`язку з вчиненням цих злочинів є достатні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема в частині вчинення підозрюваним дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненням інших кримінальних правопорушень, а також може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що суттєво вплине на хід проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказані клопотання, просив суд їх задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів і обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив у клопотанні відмовити, зазначив, що у нього двоє неповнолітніх дітей, і він має бути з ними, намірів переховуватись чи іншим чином перешкоджати розгляду справи він не має.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, вказує на те, що в клопотанні прокурора наявність ризиків взагалі не обґрунтована, немає підстав стверджувати, що обвинувачений буде перешкоджати судовому розгляду, обвинувачений сам виховує і утримує двох неповнолітніх дітей, ризику його переховування немає, в разі, якщо клопотання прокурора буде задоволено, просить встановити мінімальний розмір застави, визначений законом, оскільки той розмір застави, який встановлено ухвалою слідчого судді, є для обвинуваченого непомірним.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив у клопотанні відмовити, зазначив, що він розкаюється у самовільному залишенні військової частини, пояснив, що він брав участь у бойових діях протягом трьох років, отримував поранення, залишив частину, тому що потребував відпустки та лікування, зараз він має намір повернутись до військової служби, про що ним подано відповідне клопотання і наявна згода командира військової частини, наміру переховуватись від суду він не має, так само, як і вчиняти злочини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання, також наголосив на тому, що обвинувачений бажає продовжити військову службу, що свідчить про відсутність тих ризиків, які прокурор викладає в клопотанні і які є тими ж самими, що і в попередніх клопотаннях, просить, якщо суд дійде висновку про задоволення клопотання прокурора, визначити заставу у мінімальному розмірі.

Прокурор свою позицію щодо зменшення розміру застави ОСОБА_4 і визначення застави ОСОБА_6 не повідомив.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/561/25 від 13.09.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 10.11.2025, який продовжувався ухвалами суду до 08.02.2026, з визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/561/25 від 13.09.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів до 10.11.2025, який продовжувався ухвалами суду до 08.02.2026.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в той же час відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність судимостей.

На день проведення цього судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, а також наявності обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою. Стороною обвинувачення доведено, що ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, що унеможливлює обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/561/25 від 13.09.2025 ОСОБА_4 визначена застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

При розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою суд дійшов висновку, що ризики, які були підставою для застосування цього запобіжного заходу, продовжують існувати, водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Крім того, тривале невнесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави та перебування його під вартою протягом більше ніж чотирьох місяців свідчить про її непомірність для обвинуваченого і наявність підстав для визначення застави в меншому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120,00 грн буде достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, зокрема злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення та його тривалість, обставини його припинення, а також дані, які характеризують його особу, а також те, що ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК які були підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 Кодексу, слідчий суддя не визначав розмір застави.

Однак на цей час обставини змінились, обвинуваченим подано клопотання про намір повернутись до військової служби, наявна письмова згода командира військової частини, що може бути підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно ризики, передбачені ст.177 КПК України, суттєво зменшились.

Отже, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що клопотання слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133120,00 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язків.

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новодмитрівка Новоолександрівського району Херсонської області , зареєстрованому в АДРЕСА_1 та проживаючому в АДРЕСА_2 , громадянину України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120,00 (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень), які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Оратівського районного суду Вінницької області: Код отримувача (код за ЄДРРОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA 0000401; призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , справа № 141/1002/25, провадження 1 кп/141/15/26.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч.8 ст.182 КПК України, згідно з якими, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 визначити термін їх дії, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, на строк дії даної ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти, про що повідомити Оратівський районний суд Вінницької області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Якимівка, Оратівського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_3 , громадянину України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120,00 (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень), які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Оратіського районного суду Вінницької області: Код отримувача (код за ЄДРРОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA 0000401; призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_6 , справа № 141/1002/25, провадження 1 кп/141/15/26.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення ч.8 ст.182 КПК України, згідно з якими, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 визначити термін їх дії, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, на строк дії даної ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти, про що повідомити Оратівський районний суд Вінницької області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Строк дії ухвали визначити до 05 квітня 2026 року, включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 09 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1