Справа № 504/562/25
Номер провадження 1-кп/504/527/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002847 від 18.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Березанського району Миколаївської області, українця за національністю, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією та призначеного на посаду водія хіміка відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки групи радіаційної, хімічної, біологічної розвідки загону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, о 05.30 год. 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України, який відповідними Указами Президента України продовжувався та діє станом на час розгляду справи.

15.11.2023, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та набуття чинності Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_5 призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено на проходження служби у військову частину НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 323 від 14.11.2024, солдата ОСОБА_5 було призначено на посаду старшого хіміка відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, 13.11.2024, тобто з дня відправлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п.п. 1,2,3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту повинен постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Матрос ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді водія хіміка відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки групи радіаційної, хімічної, біологічної розвідки загону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 15.11.2024 о 13:00 годині вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації не зазначається у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби до 18.12.2024.

В подальшому матроса ОСОБА_5 , 18.12.2024 о 14 год. 38 хвилин було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України у приміщенні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав та суду показав, що він не є військовослужбовцем, ніколи ним не був, не залишав військову частину, оскільки не був призваним, він є водієм таксі компанії Uklon та 17.12.2024 на АДРЕСА_3 його було затримано працівниками національної поліції та доставлено до військової комендатури по АДРЕСА_4 до його утримували до 18.12.2024, а потім доставили в приміщення ДБР у м. Одесі де повідомили про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, після повідомлення підозри йому стало відомо що він є діючим військовослужбовцем та перебуває на посаді водія - хімічної, біологічної розвідки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос». Обвинувачений заявив, що документи представлені стороною обвинувачення в копіях він не підписував, лікарську комісію не проходив, не територію військової частини НОМЕР_1 не прибував.

Незважаючи на вищезазначену позицію обвинуваченого ОСОБА_5 його винуватість знайшла своє підтвердження сукупністю досліджених в ході судового розгляду справи доказами, а саме показаннями допитаних свідків та письмовими доказами представленими стороною обвинувачення.

Допитаний в ході судового розгляду справи в режимі відеоконференції з приміщення Самбірського міськрайонного суду Львівської області свідок ОСОБА_7 суду показав, що в листопаді 2024 року на територію військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 в післяобідній час привезли групу осіб для проходження військової служби, серед яких був ОСОБА_8 . На той час він проходив військову службу та був тимчасово виконуючим обов`язки командира групи РХБЗ загону РХБ захисту, а ОСОБА_9 прибув в якості новобранця в їх загін. ОСОБА_9 проходив оформлення на службу. Він бачив військовий квиток ОСОБА_10 у день його прибуття, інші документи були окремо, з якими він не працював. Через день або два ОСОБА_9 втік. На запитання сторони захисту повідомив, що ОСОБА_9 запам`ятався йому розповіданням про те, що займається тваринами вівцями. Щодо документального оформлення військовослужбовців в частині повідомив, що робота з документами здійснюється відділом персоналу, у військовий квиток вписується посада, видається наказ із зазначенням посади, зброї. За це відповідає з відділу персоналу ОСОБА_11 . Інформацією щодо мобілізаційного процесу він не володіє. Якщо до частини прибувають військовослужбовці без базової військової освіти, їх направляють в учбові табори для проходження БЗВП, в тому числі після прийняття посади. Фахова освіта має відповідати посаді. Відповідно до встановленого порядку всі військовослужбовці забезпечені належними умовами відповідно до закону. Скарг від ОСОБА_10 , що він був чимось не забезпечений не надходило. Наступного дня йому стало відомо, що ОСОБА_12 залишив територію військової частини. Командир частини у день прибуття з усіма військовослужбовцями проводив співбесіду у світлиці це приміщення учбового класу в казармі, де до відома доводили адміністративну та кримінальну відповідальність, проводились навчальні заходи, збори. Наявність на військовій службі військовослужбовців перевіряється декілька разів на день, ранкова - на шикуванні зазвичай о 07:30 год. та вечірня - о 21:00 год. Щодо перевірки особового складу на шикуванні черговим по загону складаються відповідні статистичні записки. Особовий склад для заступання на чергування був мінливим. На шикуванні відбувається перекличка, якщо військовослужбовець не відповів свідчить про відсутність, по території військової частини проходить адміністративний патруль, який розшукує військовослужбовця, може провести опитування. Якщо військовослужбовця немає, складається рапорт на ім`я командира, подається довідка-доповідь за межі частини. Розшукові заходи здійснюють військовослужбовці військової частини. Ідентифікація військовослужбовця відбувалась за фотокарткою у військовому квитку.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_13 суду показав, що займає посаду командира загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 . У листопаді 2024 року він звернувся до військкомату та повідомив, що йому потрібні були люди. До військової частини привезли 17 військовослужбовців, серед яких обвинувачений ОСОБА_9 , якого свідок впізнав в залі судового засідання. Він зустрів та всіх забрав до себе у загін, вони всі разом так і знаходилися, проживали в одному приміщенні. Як йому відомо, цих військовослужбовців возили автобусом декілька днів по військових частинах, де їх не приймали. Військовослужбовці прибули з ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із військовими квитками, довідками ВЛК, було вивчено документи та стан здоров`я, після чого прийнято рішення їх залишити у частині. Між військовослужбовцями склалися такі відносини, що до ОСОБА_12 стали дослухатися інші. Наступного дня після прибуття групи військовослужбовців під час оформлення та заповнення особистих карток вносилися дані щодо номерів банківських карток для нарахування матеріального забезпечення. Особи почали відмовлятися надавати дані, інтересу до військової служби у них не було. Він проводив співбесіди із кожним військовослужбовцем. Того дня, коли ОСОБА_12 пішов у СЗЧ, ще 6 осіб залишили територію військової частини. ОСОБА_12 охарактеризував як заколотника, нічого не хотів робити, інтереси держави захищати не бажав. Зі співбесіди із ОСОБА_12 йому стало відомо, що у нього було господарство, був фермером. Виходячи із освіти, з якою прибула особа, після прибуття до частини військовослужбовці направляються на військову підготовку базова проходить на протязі 45 днів, фахова підготовка напротязі 15-ти днів. Військовослужбовці не можуть залишитися без посади. Білоуса було призначено на посаду водія-хіміка. Коли начальник відділу кадрів приймає військовослужбовця до військової частини, в цей же момент та людина встає на всі види забезпечення, крім фінансового для цього ще беруться банківські дані. Жодного підпису ОСОБА_12 немає в документах, оскільки він категорично відмовлявся від цього. Відмова не фіксувалась ніяким чином, таких наказів немає. На службу всі військовослужбовці прибувають до 07:30, о 07:30 год. він перевіряє наявність особового складу, ставить завдання військовослужбовцям. Після обіду знову проходить шикування, ставлення завдань та розбір нарядів. Того дня на ранковому шикуванні були всі, ОСОБА_12 також прибув, після чого пішли на сніданок. Всі присутні фіксуються у стройовій записці, яка передається черговому загону та зберігається протягом усього часу чергування. Точно не пам`ятає, але з 14 на 15 листопада він був відповідальним по частині. ОСОБА_9 висловлював своє бажання піти із армії з першої доби перебування.

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_14 суду показав, що станом на листопад 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_10 впізнав за зовнішніми ознаками. День прибуття до військової частини він запам`ятав, тоді близько 16 години привезли 17 військовослужбовців, серед яких був ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , яких він запам`ятав найбільше через висловлення бажання залишити військову частину. Після прибуття проводиться відповідне оформлення, проводять бесіди, психологічні тести, роз`яснення, виявляють схильності до чогось та бажання, де саме людина хоче служити. Безпосередньо із Білоусом не спілкувався, але зустрічав його на шикуванні, у казармі та бомбосховищі. Наступного дня він бачив на ранковому шикуванні ОСОБА_16 . Обвинуваченого він запам`ятав тим, що він постійно висловлював своє незадоволення та поводився так, як не може себе поводити людина, яка прийшла захищати державу, родину, відсутня повага до людей, які загинули.

Дослідженими письмовими доказами:

-матеріалами службової перевірки Військової частини НОМЕР_1 , до складу яких входить:

акт службового розслідування, проведеного командиром взводу аерозольного маскування загону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 ОСОБА_17 , згідно якого з рапорту командира загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_13 від 16.11.2024 вх. № 4670 (Додаток 2) стало відомо, що о 13:00 15.11.2024 під час перевірки наявності особового складу загону РХБ захисту було виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 . По даному факту була відправлена довідка-доповідь № 972/3939 від 16.11.2024. Невихід на військову службу 17.11.2024 матроса ОСОБА_5 підтверджується поясненнями матроса ОСОБА_18 , матроса ОСОБА_19 . З 13:30 15.11.2024 року проводились розшукові заходи матроса ОСОБА_5 на території військової частини та прилеглих територій, АДРЕСА_2 («Виселки»), але останні результатів не дали. Станом на 19.11.2024, у військовій частині НОМЕР_1 відсутня достовірна інформація про місцеперебування матроса ОСОБА_5 , його наміри щодо бажання проходити службу;

витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18.11.2024 № 513 «Про призначення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі матроса ОСОБА_5 »;

рапорт командира загону радіаційного хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_20 , що станом на 15.11.2024 року о 13:00 під час перевірки наявності особового складу загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту ним було виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 . Станом на 16:00 15.11.2024 військовослужбовець до військової частини не прибув, на телефонні дзвінки не відповідає, на момент самовільного залишення розташування військової частини собі зброї не мав;

довідка доповідь про військове адміністративне правопорушення вчинене матросом ОСОБА_5 (Військово-Морські Сили Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 ) від 16.11.2024 № 972/3939;

бланк отримання пояснень матроса ОСОБА_18 від 18.11.2024, згідно яких 15.11.2024 перебуваючи в добовому наряді днівальним казарми РХБ захисту на шикуванні перед обідом було виявлено відсутність матроса ОСОБА_5 . Розшукові заходи на території військової частини та АДРЕСА_2 -2 результатів не дали;

бланк отримання пояснень матроса ОСОБА_19 від 18.11.2024, згідно яких 15.11.2024 приблизно о 13:00 під час перевірки особового складу загону РХБ захисту, підполковником ОСОБА_21 була виявлена відсутність у строю матроса ОСОБА_5 розшукові заходи на території військової частини та АДРЕСА_2 («Виселки») результатів не дали;

довідка-доповідь про кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України Військово Морські Сили Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 від 21.11.2024 № 972/4004;

рапорт командира загону РХБ захисту військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_20 від 14.11.2024 про доведення та роз`яснення в колективній бесіді 14.11.2024 року новоприбулому особовому складу загону РХБ захисту статті розділу ХІХ Кримінального Кодексу України «Кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), та «Особливості відповідальності за військові адміністративні правопорушення» (статті 172-10-172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (військові адміністративні правопорушення);

службова характеристика на матроса ОСОБА_5 , проходження військової служби оцінюється в цілому не задовільно;

медична характеристика ОСОБА_5 ;

засвідчена копія військового квитка серії НОМЕР_2 ;

витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2024 № 323 про призначення ОСОБА_5 на посаду старшого хіміка відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_5 вважати таким, що з 14 листопада 2024 року посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: іменний список ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.11.2024 № М/22678;

довідка військово-лікарської комісії 258/6216 «солдат запасу ОСОБА_5 , 1982», складена ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4628/1 від 08.11.2024. Проведено медичний огляд ВЛК 08 листопада 2024 року. Діагноз: Здоровий. Підпис оглянутого, дата ознайомлення в примітці відсутній;

витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2024 № 291 «Про підсумки проведення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі матроса ОСОБА_5 .

Також судом досліджено:

- лист - відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.01.2025 № ЮР/1528, згідно якого за результатом розгляду запиту ТУ ДБР № 16-05-3977-25 від 21.01.2025, повідомляється, що 08.11.2024 ОСОБА_5 був добровільно супроводжений до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Перевіркою встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключений з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , в зв`язку з проходженням військової служби в частині НОМЕР_1 . 08.11.2024 року, ОСОБА_5 було пройдено військово-лікарську комісію, та згідно довідки № 258/6216 він визнаний придатним до військової служби. Однак, ОСОБА_5 відмовився від підпису на зазначеній вище довідці. Даний факт був зафіксований військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 (копії рапортів додаються). 14.11.2024 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 474, ОСОБА_5 був призваний та направлений для проходження військової служби під час загальної мобілізації, в особливий період відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені до військової частини НОМЕР_1 . Надати завірену належним чином копію мобілізаційного розпорядження не є можливим, у зв`язку із тим, що мобілізаційне розпорядження передається до військової частини. Проте, усі мобілізаційні розпорядження вносяться до журналу реєстрації мобілізаційних розпоряджень та повісток (копія додається). Ознайомлення ОСОБА_5 з мобілізаційним розпорядженням про його мобілізацію здійснював офіцер мобільного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_22 .

До вказаного листа долучено довідку 258/6216 військово-лікарської комісії; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 474 від 14.1.2024 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації згідно п.п. 1.1.1 п. 1 якого призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені до військової частини НОМЕР_1 : солдата ОСОБА_5 , НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію журналу реєстрації мобілізаційних розпоряджень та повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до якого ОСОБА_5 вказаний під номером сім, ознайомлений з мобілізаційним розпорядженням (т.1 а.с. 133); копії рапортів старшого солдата роти охорони ОСОБА_23 від 08.11.2024 та солдата 2 відділу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_24 від 08.11.2024 про відмову військовозобов`язаного ОСОБА_5 від підпису довідки військово-лікарської комісії.

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом копії журналу реєстрації виданих мобілізаційних розпоряджень і повісток, наданого стороною обвинувачення як додаток до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 № 100/1528 від 23.01.2025. Позиція сторони захисту ґрунтувалася на тому, що в порушення приписів ст. 99 КПК України, даний документ не представлений суду в оригіналі, крім того він не дозволяє встановити дотримання процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації відповідно до Порядку № 560 від 16.05.2024, який журнал реєстрації мобілізаційних розпоряджень та повісток не передбачає. У вказаному документі відсутні дата вручення мобілізаційного розпорядження, дата на яку ОСОБА_5 повинен прибути, відсутня розписка про отримання мобілізаційного розпорядження яка Порядком № 560 передбачена. Захисник зазначив, що відповідно до вищевказаного листа ІНФОРМАЦІЯ_3 мобілізаційне розпорядження передано до військової частини, але за результатом звернення з адвокатським запитом Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що відповідно до п. 68 Постанови КМУ № 560

Мобілізаційне розпорядження безпосередньо вручається придатним до військової служби, тобто останнє до військової частини не надходило. Сторона захисту заявила, що підпис про отримання мобілізаційного розпорядження, про отримання повістки та в графі попередження про відповідальність за ухилення від призову ОСОБА_5 не належить, у зв`язку з чим заявлялося клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, в проведенні якої ухвалою суду було відмовлено.

Відповідно до положень, ч. 3 ст. 358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Клопотання про виключення даного доказу з числа доказів від учасників судового провадження не надходило, у зв`язку з чим, суд, враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_5 , що підпис у представленій на огляд копії журналу реєстрації виданих мобілізаційних розпоряджень і повісток йому не належить, а також те, що вказаний журнал не передбачений Порядком № 560 визнає його недопустимим доказом.

Судом також досліджено:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2025, згідно якого старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_25 , в присутності двох понятих пред`явила свідкові ОСОБА_13 для впізнання 4 -х осіб на фотознімках, що містяться на фото таблиці в додатку до протоколу. Після пред`явлення фото таблиці на запитання, чи впізнає свідок когось з осіб, зображених на фотознімках ОСОБА_13 заявив, що впевнено впізнає на фото 1 особу ОСОБА_5 , повідомив, що добре пам`ятає зовнішність вказаної особи.

Сторона захисту просила визнати протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2025 недопустимим доказом, посилаючись на те, що вказаний протокол складений з численними процесуальними порушеннями. В порушення приписів ст. 228 КПК України на фото таблиці яка додається до протоколу впізнання фотознімок ОСОБА_5 має суттєву відмінність від інших трьох фото. На фотознімку ОСОБА_5 зафіксовано з повернутим вліво обличчям, він дивиться зліва направо, підборіддя зміщене вліво. Інші троє статистів дивляться прямо в об`єктив, їх підборіддя зафіксовані в центрі фото. До протоколу впізнання вказано 2 додатки на 1 -му арк. кожний, але до протоколу наданий лише 1 додаток у вигляді фототаблиці на 1 му аркуші, інший додаток у вигляді довідки відсутній. Захисник зазначає, що закон допускає впізнання за фотознімками або матеріалами відеозапису в разі необхідності, тобто за реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню. На час проведення слідчої дії ОСОБА_5 перебував в СІЗО тому орган досудового розслідування мав об`єктивну можливість провести впізнання обвинуваченого ОСОБА_5 наочно, не використовуючи відповідні фотознімки.

За результатом дослідження та оцінки вказаного письмового доказу, суд приходить до висновку щодо його допустимості та відповідності приписам ст. 228 КПК України. Так, ч.6 ст. 228 КПК України передбачає, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Аналіз приведеної норми дозволяє суду зробити висновок, що проведення впізнання за фотознімками зумовлюється необхідністю, яка визначається органом досудового розслідування та не пов`язується з обставиною реальної неможливості забезпечення присутності особи, яка підлягає впізнанню як про це зазначає захист. Судом не встановлено різких відмінностей у віці та зовнішності статистів, на двох фотокартках зображені чоловіки з фронтальним розміщенням на двох інших із нахилом голови. До протоколу доданий додаток який містить в собі фототаблицю та довідку. Зміст додатку дозволяє встановити потрібну інформацію, тому необхідність формування додатків на різних аркушах є надмірною формальністю. Під час слідчої дії вимоги ч.1, ч.2 ст. 228 КПК України органом досудового розслідування дотримані.

-Копію поіменного списку за № М/22673 від 13.11.2024, наданого Військовою частиною НОМЕР_1 на запит прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відповідно до якого військовослужбовець за мобілізацією старший матрос ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання копії поіменного списку М 22673 від 13.11.20224, у відповідності до якої ОСОБА_5 , вказаний під номером сім, як особа яку доставлено з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , визнати недопустимим доказом. За доводами сторони захисту поіменний список не відповідає встановленій формі, передбаченій Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, за змістом свого оформлення.

За результатом дослідження, суд визнає вказаний письмовий доказ таким, що відповідає стандартам допустимості та може бути прийнятий судом з покладенням його у висновки рішення суду. Наданий стороною обвинувачення поіменний список містить в собі всі необхідні реквізити документу та дозволяє своїм змістом встановити інформацію про обставини справи які знайшли своє підтвердження за результатом дослідження інших доказів, представлених стороною обвинувачення. Так, вказаний доказ дозволяє встановити суду, що ОСОБА_5 входив до складу команди, яка направлялася ІНФОРМАЦІЯ_7 в розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 з часом прибуття 14 листопада 2024 року та цього дня в розпорядження частини прибула.

Судом досліджені докази надані стороною захисту, а саме:

-лист відповідь на адвокатський запит Військової частини НОМЕР_4 від 18.04.2025 № 2393/5/51159, щодо місць проходження служби військовослужбовців ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (в допиті вказаних осіб в якості свідків судом було відмовлено стороні захисту через невиконання приписів ст. 290 КПК України);

-наряд наказ № ГІВ000036 від 01.02.2024 виданий станцією технічного обслуговування ФОП ОСОБА_26 , на автомобіль Volkswagen Sharan держномер НОМЕР_5 ; звіт ТО СТО «Квант Авто» на зазначений автомобіль; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2068910, зазначені докази надані на підтвердження версії сторони захисту щодо провадження обвинуваченим діяльності таксиста та відсутності статусу військовослужбовця як у особи, щодо якої призов не здійснювався;

-адміністративний позов ОСОБА_5 та результати автоматизованого розподілу справи між суддями.

За клопотанням сторони захисту на підставі протокольної ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_9 надав інформацію (лист № 109/17/24 від 02.09.2025) згідно якої в період часу з 28.10.2024 до 19.11.2024 тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснювалось заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковником ОСОБА_27 на підставі наказу від 28.10.2024 № 304 начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_28 у зв`язку з перебуванням на лікуванні останнього. Суду повідомляється, що наказ № 474 від 14.11.2024 про призов військовозобов`язаного ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та поіменний список від 13.11.2024 № М/22673 підписано тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_27 . У витязі з наказу № 474 від 14.11.2024 про призов військовозобов`язаного ОСОБА_5 , який був наданий на вимогу сторони обвинувачення начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_29 як підписант наказу був вказаний помилково.

Стороною захисту були подані клопотання в порядку ст. 89 КПК України, про визнання недопустимими доказами копії поіменного списку № М22673 від 13.11.2024 у відповідності до якого ОСОБА_5 вказаний як особа, яку доставлено з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 ; копії військового квитка серії НОМЕР_2 виписаного 08.11.2024 на ім`я ОСОБА_5 ; копію аркушу з журналу реєстрації виданих мобілізаційних розпоряджень і повісток; копію довідки військово-лікарської комісії № 258/6216 від 08.11.2024, якою ОСОБА_5 було визнано придатним до військової служби.

Позиція сторони захисту ґрунтується на тому, що вищевказані докази, стороною обвинувачення надані у копіях. Оригінали документів на дослідження суду прокурором не представлені.

Представлені стороною обвинувачення мобілізаційні документи за своєю формою не відповідають вимогам законодавства, що врегульовує організацію і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Посилаючись на положення п.п. 21,27,28,40,41,45,47,81,82,84,88,90,91,95,97 Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» сторона захисту вказує на порушення у проведенні процедури мобілізації обвинуваченого ОСОБА_5 та дефектність оформлення військово облікових документів, представлених стороною обвинувачення як докази мобілізації обвинуваченого. Надані стороною обвинувачення докази, за доводами захисту, не доводять, що обвинувачений ОСОБА_5 був ознайомлений з мобілізаційним розпорядженням, проходив військово-лікарську комісію, підписував присягу в розташуванні військової частини НОМЕР_1 та взагалі там колись перебував. Ґрунтуючись на тому, що представлені прокурором докази є недопустимими, сторона захисту стверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 не є мобілізованим, не є військовослужбовцем, ніколи не перебував на території військової частини НОМЕР_1 тому її не залишав.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 86 КПК України встановлює, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 3 статті 99 КПК України, передбачено, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Одним з чинників визнання доказів сторони обвинувачення недопустимим, стороною захисту заявлено те, що вони подані у копіях.

За результатом дослідження вищеописаних письмових доказів, судом встановлено, що певна їх частина є військово-обліковими документами та надана суду у копіях. З урахуванням того, що це є обліковими документами, клопотання щодо огляду оригіналів під час судового розгляду не заявлялось, обґрунтованих доводів щодо можливої не автентичності представлених документів стороною захисту перед судом не наводилось, суд визнає представлені стороною обвинувачення докази належними та допустимими.

Згідно вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини як військовослужбовець, тому виконуючи завдання кримінального провадження передбачені ст. 2 КПК України, суд не перевіряє відповідність проведеної мобілізації обвинуваченого регламентованому порядку, затвердженому Постановою КМ України № 560 від 16.05.2024, дотримання ІНФОРМАЦІЯ_10 в своїй діяльності та під час прийняття рішень вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки дані питання не відносяться до завдань кримінального судочинства, на користь чого свідчить адміністративний позов поданий в інтересах ОСОБА_5 до Одеського окружного адміністративного суду копія якого долучена захисником в якості письмового доказу (відомості щодо відкриття провадження суду не надано).

Відповідно до положень п.п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022, в тому числі на території Одеської області, оголошено загальну мобілізацію, яка продовжується станом на сьогоднішній день.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу служби безпеки України.

На запит прокурора, військова частина НОМЕР_1 надала копію поіменного списку від 13.11.2024 № М/22673 відповідно до якого ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та 14 листопада 2024 року прибув на її територію, наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 323 від 14.11.2024, ОСОБА_5 було призначено на посаду старшого хіміка відділення аерозольного маскування взводу аерозольного маскування загону радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, факт прибуття та перебування ОСОБА_5 на території військової частини НОМЕР_1 підтвердили допитані в суді свідки - військовослужбовці зазначеної військової частини ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , визначених законом підстав для залишення обвинуваченим частини судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим та доведеним статус військовослужбовця у обвинуваченого ОСОБА_5 .

Оцінюючи вищевикладене, дослідивши представлені сторонами докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 407 ч.5 КК України, за ознаками - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненні в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно підготовленої Одеським РВ № 3 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області досудової доповіді, ОСОБА_5 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд, враховує особу ОСОБА_5 , те, що він раніше не судимий, відомості про перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, має негативну службову характеристику, утриманців не має, не бажає продовжувати військову службу в лавах Збройних Сил України. Суд також враховує й те, що обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до положень ст.12 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили обвинуваченого виправдати.

На підставі встановлених обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_5 міру покарання у виді позбавлення волі в межах строків, визначених санкцією статті обвинувачення. Саме таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 18.12.2024. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2024 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.02.2025 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено, обвинувачений утримувався в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та з цього часу на волі не знаходився. Суд вважає, що термін відбуття ним покарання із заліком досудового ув`язнення слід обчислювати з 18.12.2024, тобто з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити тримання під вартою. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.12.2024 із заліком досудового ув`язнення, який обчислювати з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1