Провадження 1-кс/333/3528/25
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0002127, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що начальник відділу охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інспектором СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , молодшим інспектором ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та іншими особами, організовує незаконне переправлення чоловіків, у тому числі військовозобов`язаних та військовослужбовців через державний кордон України, шляхом виготовлення та надання їм підроблених документів для перетинання державного кордону за грошові кошти у сумі від 8 (восьми) до 20 (двадцяти) тисяч доларів США.

Так ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 організував злочинну схему з незаконного переправлення чоловіків, у тому числі військовозобов`язаних та військовослужбовців, через державний кордон України та залучив до вказаної діяльності довірених осіб з якими за попередньою змовою, з корисливих мотивів займається, в тому числі, пошуком та безперешкодним транспортуванням територією України осіб, які бажають перетнути державний кордон України на виїзд з країни, виготовленням для них підроблених документів для виїзду за кордон, забезпеченням їх такими документами, а також сприянням незаконному перетину осіб через державний кордон, шляхом надання порад та вказівок.

Вказані особи виготовляють підроблені документи, печатки, штампи, відпускні посвідчення та витяги з наказів від імені командирів різних військових частин, які надають право перетину державного кордону особам чоловічої статі призовного віку, які ухиляються від проходження військової служби в умовах воєнного стану.

Таким чином ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 організували вказану діяльність.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в тому числі, але не виключно, здійснюють пошук та транспортування територією України осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України на виїзд з країни.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснює оформлення завідомо підроблених документів, необхідних для здійснення незаконного перетину державного кордону особами чоловічої статі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в тому числі, але не виключно, забезпечують отримання особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України підроблених документів особисто або ж з використанням поштових відправлень через ТОВ «Нова Пошта» або АТ «Укрпошта».

Безпосередньо ОСОБА_6 здійснює детальний інструктаж вищевказаних осіб, які мають намір покинути територію України, надає їм поради та вказівки щодо порядку відповідей на питання військовослужбовців ДПС України при перетині державного кордону у встановлених пунктах пропуску.

Крім того, як один з етапів незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 та його спільники організували схему для самовільного залишення військовослужбовцями військових частин. Так, їм вказують маршрут руху з військової частини до найближчого населеного пункту або дороги, після чого, на власному автотранспорті забирають їх та через стаціонарні блок-пости транспортують до місця їх постійного або тимчасового проживання.

Особам, які самовільно залишили місце служби одразу пропонується виготовити документи щодо наявності інвалідності або інші документи, які надають право перетину державного кордону України.

Вказані особи здійснюють свою діяльність законспіровано. Для спілкування в більшості випадків використовують інтернет месенджери, постійно змінюють сім-карти мобільних операторів зв`язку, особисто спілкуються в усамітнених місцях без сторонніх осіб.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що за послуги з незаконного переправлення осіб через державний корон України особи, які надають вказані послуги отримують грошові кошти у сумі від 8 до 20 тисяч доларів США.

Формами отримання особами, які організували схему незаконного виїзду за кордон, грошових коштів за надані ними «послуги» є готівковий розрахунок або зарахування переказів на криптогаманець.

На підставі ухвали слідчого судді, у період часу з 06:19 год. до 06:36 год. 06.11.2025, було проведено обшук автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час зазначеного обшуку було вилучено вказаний транспортний засіб.

06.11.2025 постановою слідчого автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Оскільки речі та об`єкти, вилучені під час проведення обшуку мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні тому, що можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучений предмет перебував у володінні ОСОБА_10 .

Вказані вище предмети, вилучені під час проведення обшуку, потребують детального огляду тощо.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання, зазначивши, що автомобіль являється речовим доказом у справі, оскільки вилучений автомобіль перебував у користуванні в ОСОБА_10 та останній пересувався на ньому під час разом з фігурантами кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_10 на теперішній час не пред`явлено підозру, вказаний автомобіль є власністю ОСОБА_10 , однак останній хоча і користувався автомобілем, але не здійснював злочинної діяльності. Під час обшуку в автомобілі не знайдено жодних відомостей щодо протиправної діяльності ОСОБА_10 .

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

27.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України (кримінальне провадження №0002127).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором. У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, протоколом обшуку від 27.03.2025, протоколом обшуку, протоколами допиту свідків та інші долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Суд зазначає, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена, тим що автомобіль може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою забезпечення кримінального провадження.

У той же час слідчим суддею встановлено, що на теперішній час підозра ОСОБА_10 не пред`явлена, таким чином, наведені в клопотанні слідчого аргументи на теперішній час є необґрунтованими та неспроможними спростувати доводи захисту.

Згідно вимог статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна .

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , який було вилучено 06.11.2025 при проведенні обшуку залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1