Справа № 127/501/25
Провадження № 1-кп/127/19/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено 16 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за п. 4, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подав письмові клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 підтримав думку свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора. Вказав, що ризиків на які посилається прокурор немає, він має постійне місце проживання, зобов`язується при зміні запобіжного заходу з`являтися до суду по першому виклику.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 вказав, що усі докази у вказаному кримінальному провадженні досліджені, допитані усі свідки та потерпіла. ОСОБА_7 має цивільну дружину, тобто стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від суду. Враховуючи вказане, просив клопотання прокурора задоволити частково та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2025 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30.10.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме умисному вбивстві, яке вчинене з особливою жорсткістю та вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Так суд бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий, ніде не працює, джерела доходу не має, не має сім`ї та утриманців, тобто жодних соціально-стримуючих факторів. Хоча він і проживає на території м. Вінниці, проте є особою, що не має сталого зв`язку з вказаним місцем проживання, він є внутрішньо переміщеною особою, яка не набула зазначеного статусу офіційно. Враховуючи дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим

Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілу. При цьому сам по собі факт вже здійсненого допиту потерпілої у суді зазначеного ризику не зменшує, оскільки вплив може бути здійснений протягом всього часу судового розгляду не лише для зміни показань, а й для реалізації інших прав потерпілої, зокрема права висловити її думку щодо міри покарання.

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_6 та характер обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме умисному вбивстві, яке вчинене з особливою жорсткістю та вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Тяжкість можливого покарання у виді тривалого строку позбавлення волі з даним про те, що останній, раніше судимий, в тому числі і за вчинення злочину проти здоров`я особи, підсилює ризик можливого вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Так, суд бере до уваги і дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_7 офіційно не працює та стабільного джерела доходу не має, що свідчить про відсутність стримуючого фактору у виді бажання зберегти місце працевлаштування та джерела забезпечення. Наявність цивільної дружини не свідчить про міцність соціальних зв`язків.

Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілу. При цьому сам по собі факт вже здійсненого допиту потерпілої у суді зазначеного ризику не зменшує, оскільки вплив може бути здійснений протягом всього часу судового розгляду не лише для зміни показань, а й для реалізації інших прав потерпілої, зокрема права висловити її думку щодо міри покарання.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, суд зазначає наступне.

Запобіжний захід спрямований на запобігання протиправним діям обвинуваченого та забезпечення належного ходу кримінального процесу. Превентивний характер запобіжних заходів особливо виражений у їхніх цілях: забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та недопущення спроб вчинення дій, які вважаються ризиками у кримінальному провадженні відповідно до ст. 177 КПК України.

Соціальні зв`язки самі по собі не можуть гарантувати, що обвинувачений не буде намагатися втекти чи переховуватися. Навіть міцні зв`язки не здатні забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого. Друзі чи родичі не мають законного зобов`язання контролювати обвинуваченого чи звітувати перед судом про його дії. Вони можуть мати моральний вплив, але це не гарантує належної поведінки обвинуваченого.

Крім того, соціальні зв`язки ОСОБА_7 не мають в даному випадку належної превентивної функції, не утримають обвинуваченого від можливості невиконання обов`язку явки до суду, оскільки ні матір, ні рідний брат, ані цивільна дружина, не запобігла передумовам викладених в обвинувачені дій.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на свідків, допущення настання негативних наслідків у виді реалізованих ризиків, в цьому і полягає його мета.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 09.10.2025 року до 07.12.2025 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 09.10.2025 року до 07.12.2025 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя:

Судді: