Справа № 277/1669/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. селище Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , представника ВП №1 - начальника СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , розглянувши у селищі Ємільчине скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №1 Звягельского РВП ГУНП у Житомирській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшла скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №1 Звягельского РВП ГУНП у Житомирській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді від 25.12.2025 відкрито провадження за скаргою та призначено розгляд скарги у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник заявника підтримала подану скаргу, вказала, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №835/42 від 23 травня 2025 року ОСОБА_5 визнаний: непридатний до військової служби із виключенням із військового обліку (на підставі 31-а графи ІІ Розладу хвороб, графи Б ТДВ. 19 грудня 2025 року ОСОБА_5 стало відомо, що на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 його було незаконно внесено до системи ІПНП Національної Поліції України в розшук. Неодноразово ОСОБА_5 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідними листами самостійно та через представника, в яких повідомляв, що є особою непридатною до військової служби із виключенням з військового обліку. Згідно ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», особи, виключені із військового обліку, не підлягають військовому обліку та мобілізаційним заходам. Згідно Постанови КМУ №1487 «Про організацію та ведення військового обліку» з військового обліку виключаються військовозобов`язані, визнані непридатними. Після виключення з військового обліку будь-які облікові заходи щодо особи не здійснюються. Отже, внесення ОСОБА_5 до розшуку є незаконним, а подання ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що немає правових підстав. 19 грудня 2025 року представник скаржника звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення ситуації, однак там вимагали з`явитися ОСОБА_5 для отримання повістки для проходження військово-лікарської комісії. Тобто, в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні ознаки перевищення службових повноважень, зловживання владою, внесення завідомо неправдивих відомостей. 19 грудня 2025 року було направлено скаргу до Міністерства оборони України та зареєстровано Заяву в відділенні поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області. Одночасно із реєстрацією даної заяви, скарга із аналогічним змістом була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_3 та до другого слідчого відділу (м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому. 22 грудня 2025 року адвокат ОСОБА_6 зареєструвала заяву в відділенні поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працівники відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області вносити відомості в ЄРДР відмовляються, чим порушують ст.214 КПК України. Тобто станом на 24 грудня 2025 року відомості до ЄРДР не внесені, що свідчить про бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

Заступник начальника ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області -начальник СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, вказав, що подана заява на даний час розглядається в порядку Закону України «Про звернення громадян». На даний час встановлено, що скаржник є офіцером запасу, тому виключення його з військового обліку на підставі довідки військово-лікарської комісії та здійснення запису у військовий квиток в графу 16 є протиправним. Непридатність до військової служби ОСОБА_5 як офіцера та виключення його з військового обліку має бути оформлено свідоцтвом про хворобу. На підтвердження даного факту, начальник СВ ВП №1 вказав, що саме у зв`язку з такими неправомірними діями начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Представник ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області зазначив, що на даний час ОСОБА_5 вручені повістки для з`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії і підтвердження непридатності військової служби саме на підставі Свідоцтва про хворобу. ОСОБА_5 не з`являвся, відтак дії ІНФОРМАЦІЯ_1 не суперечать вимогам законодавства.

Тому, начальник СВ ВП №1 вважає, що відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення.

Так, заслухавши представника скаржника та представника ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, ознайомившись зі змістом скарги, доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК України.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про таке передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, визначено, що до Реєстру вносяться відомості зокрема про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, згідно з пунктом 2 глави 3 розділу ІІ того ж Положення про ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Також згідно із пунктом 13 глави 4 розділу ІІ Положення про ЄРДР, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР .

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз змісту положень статті 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним Кримінальним кодексом України.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки), порядок якої визначений ст. 214 КПК України.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

В поданій заяві від 22.12.2025 заявник посилався на те, що в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні ознаки перевищення службових повноважень, зловживання владою, внесення завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абзаців 3, 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі - відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_7), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Обов`язок громадянина з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк та місце, зазначені в повістці, передбачений також в абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на цей час.

Представник скаржника посилається на те, що ОСОБА_5 відповідно до довідки військово-лікарської комісії №835/42 від 23 травня 2025 року визнаний: непридатний до військової служби із виключенням із військового обліку (на підставі 31-а графи ІІ Розладу хвороб, графи Б ТДВ. Тому, подання ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до системи ІПНП Національної Поліції України інформації про ОСОБА_5 як про особу, яка перебуває в розшуку, є свідченням про: перевищення службових повноважень, зловживання владою, внесення завідомо неправдивих відомостей.

З поданого в судовому засіданні начальником СВ ВП №1 Звягельского РВП ГУНП у Житомирській області протоколу №37 від 30.05.2024 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП, вчинене ОСОБА_7 (визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.06.2024) вбачається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 незаконно виключив з військового обліку офіцера запасу ОСОБА_5 на підставі довідки ВЛК від 23.05.2022 №835/42, а не відповідного свідоцтва про хворобу, та проставив відповідні відмітки про виключення з військового обліку.

Таким чином, посилання представника скаржника на дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного виклику ОСОБА_5 для проходження військово-лікарської комісії не підтверджено під час розгляду скарги. Сам лише факт виклику ОСОБА_5 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7, які виконують службові обов`язки щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації під час дії воєнного стану у країні, не може вважатися перевищенням службових повноважень.

Крім того, необхідність проходження огляду ВЛК ОСОБА_5 неодноразово було роз`яснено у відповідях ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2025 №7058 та від 18.12.2025 №7163.

Дослідивши зміст скарги та зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, заслухавши думку адвоката, слідчим суддею встановлено, що вказані документи не містять обгрунтованих відомостей, які б свідчили про вчинення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення в розумінні ст. 11 КК України, відповідальність за скоєння якого передбачена статтями з Особливої частини КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в повідомленні відсутні, а носять лише абстрактний характер. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зі змісту заяви від 22.12.2025 слідчим суддею не встановлено, що доводи заявника вказають на наявність ознак в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 саме кримінального правопорушення.

На підставі документів, долучених до скарги, зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення не вбачається достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, ні в скарзі заявник, ні в судовому засіданні його представник не навели доводи, які б вказували, що ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування з повідомленням, яке б містило ознаки вчинення конкретного кримінального правопорушення, із заяви скаржника неможливо встановити попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, предмет, межі та напрямок досудового розслідування, тому не має підстав для внесення повідомлень, викладених у заяві ОСОБА_5 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, за змістом статті 216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, у тому числі, працівниками правоохоронних органів, вищими посадовими особами, щодо працівників ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІНФОРМАЦІЯ_7) у разі вчинення ними злочинів здійснюють слідчі Державного бюро розслідувань (ДБР). Зокрема, ДБР розслідує справи щодо зловживань та перевищень службових повноважень працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7, зокрема, під час мобілізації.

Відтак, скаржником не було дотримано належної процедури звернення до компетентного органу із заявою про кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №1 Звягельского РВП ГУНП у Житомирській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її виготовлення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та оголошений 02 січня 2026 року

Слідчий суддя ОСОБА_1