Пр. 1-кп/336/715/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001947 від 12.10.2025, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, офіційно працевлаштованого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , іншого учасника кримінального провадження: потерпілої ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, 09 липня 2025 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВА32110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по прилеглій території - дворовому проїзду буд. 86 по вул. Магістральній в м.Запоріжжі в напрямку головної дороги вул. Магістральної в м. Запоріжжя.

В салоні автомобіля «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості пасажирів перебували ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7 .

В цей час, по головній дорозі вул. Магістральної зі сторони вул. Виробничої в напрямку вул. Віражної, зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух технічно справний автомобіль «Gelly СК», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Під час свого руху водій ОСОБА_3 , перед виїздом з прилеглої території дворового проїзду буд. 86 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи з кримінально протиправною недбалістю, не надав переважне право проїзду автомобілю «Gelly СК», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, продовжив свій рух та виїхав на смугу проїзної частини вул. Шкільної зі сторони вул. Віражної в напрямку вул. Виробничої, де лівою бічною частиною кузову керованого ним транспортного засобу допустив зіткнення із передньою частиною кузова автомобіля «Gelly СК», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N1306 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.2.: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з?їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди: пасажир ОСОБА_6 , згідно з даними висновку судово-медичної експертизи N1572 від 07.08.2025, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров?я більш, як 21 доба. Садно кисті кваліфікується як легке тілесне ушкодження; малолітній пасажир ОСОБА_7 згідно з даними висновку судово-медичної експертизи N1571п від 07.08.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої щелепи праворуч, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, як 21 доба. Струс головного мозку з ранами ділянок підборіддя та верхньої губи, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

15.01.2026 від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та про закриття кримінального провадження. Зауважує, що умови для застосування норм ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України саме під час підготовчого судового засідання дотримані.

15.01.2026 від потерпілої ОСОБА_6 також надійшла заява, за змістом якої потерпіла підтвердила доводи заяви обвинуваченого, примирення із ним, відсутність матеріальних та моральних претензій, відшкодування завданої шкоди. Відповідно, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали, а також ОСОБА_3 підтвердив добровільність своєї позиції. Так, він розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі зазначеної норми кримінального закону не є реабілітуючою обставиною, не свідчить про його невинуватість у скоєнні кримінального правопорушення, тобто, розуміє наслідки закриття кримінального провадження, як і необхідність відшкодування процесуальних витрат в разі задоволення клопотання потерпілої (у відповідності до ст.46 КК України).

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні також підтримлав клопотання ОСОБА_3 , а також добровільність своєї позиції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, пояснив, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, у стані сп`яніння на час його скоєння не перебував. Прокурор вважає, що усі умови для прийняття процесуального рішення відповідно до ст.46 КК України дотримані у даному кримінальному провадженні, підстав для сумнівів у добровільності позиції потерпілої також немає, тому можливо розглядати питання про закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за даної явки.

Із врахуванням наведених обставин, вислухавши думку учасників провадження, суд враховує й норму ч.1,5 ст.28 КПК України щодо засади розумності строків у кримінальному провадженні. Так, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеній під час підготовчого судового засідання частині, а саме, докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості клопотання обвинуваченого, дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.286 КК України, з таких підстав.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Ч.1 ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ч.2 ст.25 КК України необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Дії ОСОБА_3 , який, як слідує із матеріалів справи, є раніше не судимим (судом окремо перевірено за даними з ЄДРСР, для чого оголошувалась перерва в судовому засіданні), під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, віднесені за змістом ст. 12, 25 КК України до необережних нетяжких злочинів, а саме, полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як передбачено п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст.284 цього Кодексу.

За нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому зрозумілі суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України. Про наявність таких заперечень суду обвинуваченим не повідомлено.

Як передбачено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що «звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.».

Під час підготовчого судового засідання знайшло своє підтвердження, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Судом також встановлено, що відповідно до висновку КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1872/к за матеріалами справи від 18.09.2025, за результатами аналізу №4267 токсикологічних досліджень від 09.07.2025 о 20-14 годині на ім`я ОСОБА_3 етанол відсутній.

Відповідно до висновка експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1572п від 07.08.2025 тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_6 у вигляді: закритої травми грудної клітини, кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров?я більш, як 21 доба. Садно кисті кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Згідно з даними висновка експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1571п від 07.08.2025, тілесні ушкодження, отримані потерпілим ОСОБА_7 , у вигляді: закритого перелому нижньої щелепи праворуч, кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, як 21 доба. Струс головного мозку з ранами ділянок підборіддя та верхньої губи, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Утворення вказаних у обох висновках тілесних ушкоджень, як зазначено експертом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди як за механізмом утворення, так і за давністю, не виключається.

З урахуванням наведених обставин, думки учасників кримінального провадження за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки наявні всі умови звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою (ст.46 КК України), а саме, - обвинуваченим вперше вчинено необережний нетяжкий злочин, у потерпілого відсутні жодні вимоги до нього. Крім того, суд впевнився в тому, що кримінальне правопорушення не пов`язане з корупцією та порушенням правил безпеки дорожнього руху особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На зазначених підставах кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведені положення кримінального процесуального законодавства суд вважає, що подання та підтримання вказаного клопотання є виключним правом потерпілого, зміст цього права не підлягає звуженню, тому кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що відповідно до ч.3 ст.217 КПК України згідно з постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 від 12.10.2025, виникла необхідність виділення копій матеріалів кримінального провадження №0001332, для здійснення повного та всебічного досудового розслідування, в окреме кримінальне провадження №0001947 від 12.10.2025 за ч.1 ст.286 КК України, яке жодним чином не вплине на повноту досудового розслідування провадження відносно іншої особи.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, а також за повідоменням прокурора, вказане вище провадження (первісне) не розглянуто, відповідно, питання щодо заходів забезпечення та речових доказів до розгляду пов`язаного провадження не розглядаються.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За змістом ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як врегульовано ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічні висновки здійснені Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, пр.51-2331км21.

З огляду на надані стороною обвинувачення докази витрати на проведення експертиз у даному провадженні у загальній сумі складають 27 633,40 гривень, а саме: висновок експерта СЕ-19/108-25/16185-ІТ від 23.09.2025 (сума витрат 7 131,20 гривні); висновок експерта СЕ-19/108-25/16173-ІТ від 15.08.2025 (сума витрат 7 131,20 гривень); висновок експерта СЕ-19/108-25/20842-ІТ від 18.09.2025 (сума витрат 7 131,20 гривень); висновок експерта СЕ-19/108-25/16181-ІТ від 05.09.2025 (сума витрат 6 239,80 гривень) та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави, у розмірі 1/2 частини (13 816,70 гривень), враховуючи, що інша частина судових витрат має бути розподілена під час розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001332 від 09.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Керуючись ст. 28, 100, 122, 124, 126, 174, 284-286, 314, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП судом не встановлений, на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 13 816,70 гривень (тринадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень 70 копійок).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1