КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2025 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, вилучене 29.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4, IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначав, що останній день апеляційного оскарження - 20.07.2025 припадає на вихідний день (неділя), а тому апеляційну скаргу

_____________________________________________________________________________

Справа № 761/22943/25 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5692/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

подано на наступний день 21.07.2025.

25.08.2025 від представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що оскаржувана ухвала не містить будь якого обґрунтування розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту для власника майна, при цьому, що особа у якої було вилучено телефон - ОСОБА_7 є користувачем вказаного майна.

Слідчим суддею не враховано також наслідків для третьої особи - власника майна та особи, яка таке майно придбала у кредит.

Матеріали клопотання та постанова про визнання речовим доказом не містять будь якого обґрунтування того, яке доказове значення для доведення факту злочину за ч. 3 ст. 212 КК України має вилучений телефон, та які обставини він може доводити.

Прокурором у клопотанні не доведено обставин, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, тобто існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Фактично версія органу досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення базується лише на припущенні, викладеному у висновку аналітичного дослідження ДПС України № 301/99-00-08-01-0-20/36129430 від 25.11.2024 року, щодо основної діяльності контрагента ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн Експрес» - турецької компанії Mavi Gok Havacilik AS, за відсутності будь яких доказів на підтвердження таких обставин.

Крім того, вказаний висновок аналітичного дослідження виготовлено 25.11.2024 року, тобто до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000001, що залишилось поза увагою слідчого судді.

ОСОБА_7 не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, а сам факт працевлаштування не може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також апелянт зазначав, що телефон марки Samsung S24 FE, model SM- S721B/DS S/NR5CX914NJTT, презентовано 17.01.2024 року, а у продаж вказані телефони надійшли 07.02.2024 року, тоді як згідно витягу у кримінальному проваджені № 0000001, період вчинення кримінального провадження охоплюється з 01.01.2017 року по 31.12.2022 року.

Вилучений мобільний телефон був придбаний чоловіком ОСОБА_7 - ОСОБА_9 в кредит 13.12.2024 року, що підтверджується копію договору № 7318198.

Відтак, мобільного телефону Samsung S24 FE, model SM-S721B/DS S/N НОМЕР_5 не існувало на момент вчинення інкримінованих діянь.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2025 не було надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів. Вилучення мобільного телефону відбулося з порушенням вимог ст. 168 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, другим відділом детективів підрозділу детективів з розслідування кримінальних проваджень у податковій сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 08.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн експрес» (), за попередньою змовою із службовими особами компанії Mavi Gok Havacilik AS, у період з 01.01.2017 по 31.12.2022, при виплаті на користь компаній Mavi Gok Havacilik AS лізингової плати за користування повітряними суднами, неправомірно скористалися положенням статті 8 «Міжнародні перевезення» Угоди між Урядом України та Урядом Турецької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і майно, з метою умисного ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах на загальну суму 83 175 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.05.2025 задоволено частково клопотання детектива та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить фінансовому директору ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн експрес» ОСОБА_7 , з метою відшукання речей та документів ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн експрес» (), Azex leasing limited, Pegasus aviations, Azur Havacilik anonim sirketi, Mavi Gok Havacilik за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, які свідчать про придбання (купівлю) та реалізацію (продаж) товарно-матеріальних цінностей, міжнародні договори пов`язані із вищевказаними підприємствами, лізингові/оренді платежі за двигуни, повітряні судна: Boeing 767-300 ER з реєстрацією UR - AZD з серійним номером MSN 25535 та два двигуна для літаків Pratt&Whitney, Boeing 767-300 ER з реєстрацією UR - AZК з серійним номером MSN 28139 та два двигуна для літаків Pratt&Whitney, Boeing 757-300 з реєстрацією UR - AZР з серійним номером MSN 30178 та два двигуна для літаків Rolls-Royse, Boeing 757-300 з реєстрацією UR - AZN з серійним номером MSN 32241 та два двигуна для літаків Rolls-Royse, Boeing 757-300 з реєстрацією UR - AZR з серійним номером MSN 32713 та два двигуна для літаків Rolls-Royse, Boeing 757-300 з реєстрацією UR - AZO з серійним номером MSN 32242 та два двигуна для літаків Rolls-Royse, Boeing 767-37E з реєстрацією D-AZUB з серійним номером MSN 25077 та два двигуна для літаків Pratt&Whitney, Boeing 737-800 з реєстрацією UR - AZF з серійним номером MSN 30159 та два двигуна для літаків, Boeing 737-300 з серійним номером MSN29013без двигунів, Boeing 737-300 з серійним номером MSN 29012 та два двигуни для літаків Rolls-Royse, RB211-535E4 Turbofan Engines, договір сублізингу 14.03.2023 від 22.03.2023 та 14.03.2023 від 22.03.2023 стосовно двигунів Rolls-RoyseRB 211-535 E4-B-37 aircraft engine, свідоцтва про статус податкового резидента Azex leasing limited, Pegasus aviations, Azur Havacilik anonim sirketi, Mavi Gok Havacilik за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, банківські платежі при здійснення фінансово - господарських операцій, лізингові плати за користування повітряними суднами (літаки та двигуни), карток аналітичного обліку по взаємовідносинах із Azex leasing limited, Pegasus aviations, Azur Havacilik anonim sirketi, Mavi Gok Havacilik за період з 01.01.2017 по 31.12.2022.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Згідно даних протоколу обшуку від 28.05.2025, цього ж дня проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4, IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 .

Постановою детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у податковій сфері Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 29.05.2025 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000001 від 08.01.2025.

30.05.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 29.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4, IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2025 задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, вилучене 29.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4, IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4 , IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 ,вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , з тих підстав, що прокурором та наданими матеріалами доведено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, як вірно зазначив слідчий суддя, на даний час у кримінальному провадженні призначено комп`ютерно-технічну експертизу, яка потребує дослідження вмісту вилученого мобільного телефону, що можливе лише за умови забезпечення збереження зазначеного майна.

Відтак, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, передбачені ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та у встановленому законом порядку визнане речовим доказом у межах кримінального провадження № 0000001, а тому наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути пошкоджене, втрачене, знищене, відчужене чи передане.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно ОСОБА_7 з дотриманням вимог закону, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що клопотання прокурора не містить будь-якого обґрунтування розумності і співмірності обмеження права власності та наслідків арешту для власника майна, а також не містить відомостей, яке саме доказове значення має вилучений телефон та які обставини він може підтвердити, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки клопотання прокурора в повній мірі відповідає вимогам КПК України, і встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно може містити на собі відомості, які мають значення для кримінального провадження та може бути використане як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Як зазначено в клопотанні прокурора, у вилученому мобільному телефоні наявні відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, постановою детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 11.06.2025 у даному кримінального провадженні призначеного комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу з метою копіювання всієї наявної та видаленої інформації з мобільного телефону «Samsung Galaxy S24 FE», s/n НОМЕР_4, IMEI 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 .

Посилання представника власника майна на те, що вилучений мобільний телефон був придбаний 13.12.2024, тоді як період вчинення кримінального правопорушення охоплюється з 01.01.2017 по 31.12.2022, не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту, оскільки згідно наявних в матеріалах справи протоколів огляду речових доказів від 11.06.2025 та 27.06.2025, на даному мобільному телефоні виявлено документи та листування з особами щодо обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що власник майна ОСОБА_7 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки, з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Посилання апелянта про те, що версія органу досудового розслідування щодо обставин кримінального правопорушення ґрунтується лише на припущенні, викладеному у висновку аналітичного дослідження ДПС України № 301/99-00-08-01-0-20/36129430 від 25.11.2024 року, щодо основної діяльності контрагента ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн Експрес» - турецької компанії Mavi Gok Havacilik AS, за відсутності будь яких інших доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на даному етапі провадження слідчий не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

На даному етапі досудового розслідування сукупність долучених до клопотання матеріалів є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ОСОБА_7 .

Крім того, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Доводи апелянта про те, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук за місцем проживання ОСОБА_7 не було надано дозвіл на вилучення мобільного телефону, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт такого майна, оскільки положеннями ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено можливість тимчасового вилучення речей, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та подальшого арешту майна за умови дотримання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому, у даному випадку прокурором дотримано вимоги абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна направлено до суду поштовим відправленням 30.05.2025, тобто в межах строку, передбаченого КПК України.

Колегією суддів не встановлено недотримання прокурором вимог ст.ст. 171, 172 КПК України при зверненні із клопотанням про арешт майна, які б слугували підставою для відмови у його задоволенні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3