Справа № 206/4/26
Провадження № 1-кс/206/75/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні виконуючим обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2014 року ОСОБА_5 , добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, діючого на частині території Луганської області, в тому числі місті Лисичанськ, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності не передбаченого законом збройного формування, був зарахований до його складу, забезпечений військовою камуфльованою формою одягу, вогнепальною автоматичною зброєю та боєприпасами до неї, став приймати активну участь в його діяльності, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього на території міста Лисичанська.

Так, в період часу з травня по липень 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в складі не передбаченого законами України збройного формування, керуючись прямим умислом, здійснював керування діяльністю незаконно встановленого блокпосту, який був розташований на автодорозі в напрямку до м. Гірське, Попаснянського району Луганської області, а саме організував на вказаному блок посту чергування іншими членами збройного формування, визначав функції чергових та надавав їм відповідні завдання щодо забезпечення контрольно-пропускного режиму транспорту та громадян від імені НЗФ.

30.06.2016 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

14.07.2016 ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Під час досудового розслідування до суду неодноразово подавалися клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які слідчими суддями були задоволені, однак у зв`язку з переховуванням підозрюваного затримати і доставити його до суду не вдалося, а строк дії відповідних ухвал закінчувався.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій на території Луганської області, неможливо ОСОБА_5 вручити повістку про виклик, внаслідок чого з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 26.07.2025, 27.07.2025, 28.07.2025.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які зазначили обставини участі ОСОБА_5 у складі незаконного збройного формування;

та іншими матеріалами кримінального провадження, які в совокупності підтверджують причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого ст. 260 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що має місце наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке згідно до санкції даної статті карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що останній як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований.

Згідно відповіді на доручення, працівниками УКР ГУНП в Луганській області проведено комплекс заходів з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , під час яких встановлено, що останній згідно обліків ІП ВПО не значиться, місцезнаходження ОСОБА_5 на теперешній час не встановлено, перевірено перетин державного кордону України за обліками ІМІтС «АРКАН» вказаною особою, відомості щодо перетину відсутні, також відсутні відомості щодо перевірки ОСОБА_5 за обліками військовополонених та звільнених з полону.

Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України стосовно ОСОБА_5 , встановлено, що відносно останнього відомості, щодо перетину державного кордону України в період 08.11.2017 по 23.07.2025 відсутні.

При винесенні даного клопотання враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість та тяжкість покарання за його вчинення, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного та його майновий стан та наявність судимостей, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вказані обставини.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про це свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, а також те, що органом досудового розслідування не встановлено постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_5 на території, яка підконтрольна органам влади України, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного не встановлене та не відоме, його оголошено в розшук. Також, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоби до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Також, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , оскільки не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний брав участь продовжує діяти на території Луганської області.

З метою ефективності у розслідуванні даного кримінального провадження, з дотриманням вимог ст. 2 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, вважаємо за доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому.

У даному випадку інший, більш м`який запобіжний захід не тільки унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а навпаки є підґрунтям для спроб останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, таким чином уникнути від справлення правосуддя.

На підставі вищезазначених обставин доцільно затримати підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0000261, відомості про яке внесено до ЄРДР від 06 лютого 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, України.

30.06.2016 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

14.07.2016 ОСОБА_5 оголошено у розшук.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, та проведенням бойових дій на території Луганської області, неможливо ОСОБА_5 вручити повістку про виклик, внаслідок чого з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 26.07.2025, 27.07.2025, 28.07.2025.

Підозрюваний ОСОБА_5 не прибув на виклики уповноваженої службової особи, тобто не з`явився у зазначені у повістках дати, без поважних причин і не повідомив про причини свого неприбуття.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризику, зазначеного у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1