Провадження № 1-кс/643/7131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321. 114-1 КК України,

встановив:

18.12.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 321. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 321-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування отримано інформація, стосовно осіб, які на території м. Харкова, займаються виготовленням, придбанням, пересиланням, зберіганням з метою збуту та збутом фальсифікованих лікарських засобів в загальнодоступній мережі Інтернет, використовуючи електронно-обчислювальну техніку в умовах воєнного стану.

Так встановлено, що фальсифіковані лікарські засоби, які у своєму складі не містять жодних перелічених у заявленому складі речовин та жодним чином не впливають на обмін речовин процеси у функціонуванні організму людини та інші очікувані у споживачів. При цьому, вказані фальсифіковані лікарські засоби представлені у широкому асортименті, як аналоги лікарських засобів, що регулюють життєво важливі процеси у організмі людини або здатні за своїми властивостями впливати на ті чи інші патології та захворювання і як наслідок за своїм вмістом можуть призвести до тяжких наслідків в силу невиправданих очікувань клієнтів, яких вдалося переконати придбати вказані фальсифіковані лікарські засоби шляхом обману, в тому числі і летальних.

Фальсифіковані лікарські препарати реалізуються на території України в загальнодоступній мережі Інтернет за допомогою інтернет магазинів та за допомогою послуг поштових операторів.

16.12.2025 в період часу з 06 год 40 хв по 10 год 35 хв на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 09.12.2025 (справа № 643/21885/25, провадження № 1-кс/643/6973/25) проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному домоволодінні із прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці :19:000:0037.

Так, в ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: 1) ноутбук Mac book air, сірого кольору, s/n CO2VLBWDJ1WK, разом із зарядним пристроєм;2) флеш носій чорного кольору «Transcend 4 gb».

Вилучені під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмети містять інформацію, яка має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, можуть мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.

Комп`ютерна техніка може містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень та яким в подальшому може бути повідомлено про підозру.

Вказані предмети необхідні для проведення експертних досліджень за допомогою спеціаліста з метою отримання інформації, яка має значення для кримінального провадження.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення (здійснення спілкування з використанням технічних пристроїв) вилучення та дослідження саме вказаних речей є обгурнтовано необхідним для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Крім того слід зазначити, що дозвіл на вилучення саме вказаних речей був передбачений у відповідній ухвалі слідчого судді.

16.12.2025 постановою слідчого вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки н повідомили.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 09.12.2025 року клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 задоволено, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приватному домоволодінні із прибудинковими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , розташованому на земельній ділянці :19:000:0037, з метою відшукання та вилучення: технічних засобів, комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків планшетів, тощо), серверного обладнання, засобів мобільного зв`язку, Sim-карток, магнітних носіїв інформації, документів, блокнотів, записників, чорнових записів, фальсифікованих лікарських засобів, комплектуючих до фальсифікованих лікарських засобів, обладнання для виготовлення фальсифікованих лікарських засобів, грошових коштів та інших предметів в яких містяться відомості щодо причетності ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчинення розслідуваного злочину за вищевказаних обставин.

16.12.2025 в період часу з 06 год 40 хв по 10 год 35 хв на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 09.12.2025 (справа № 643/21885/25, провадження № 1-кс/643/6973/25) проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному домоволодінні із прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці :19:000:0037. Так, в ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: 1) ноутбук Mac book air, сірого кольору, s/n CO2VLBWDJ1WK, разом із зарядним пристроєм;2) флеш носій чорного кольору «Transcend 4 gb».

Постановою слідчого від 16.12.2025, вилучені під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному домоволодінні із прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці :19:000:0037, речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному домоволодінні із прибудинковими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці :19:000:0037, майно належне ОСОБА_4 :

1) ноутбук Mac book air, сірого кольору, s/n CO2VLBWDJ1WK, разом із зарядним пристроєм;

2) флеш носій чорного кольору «Transcend 4 gb», шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Місцем зберігання вилученого майна визначити слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1