Справа № 539/855/24
Провадження № 1-кс/539/643/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2024 за №0000213 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, ВСТАНОВИВ: Адвокат ОСОБА_3 від імені та в інтересах заявника ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив скасувати: арешт транспортного засобу -«ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та був вилучений 04.03.2024 року; арешт причіпу бортового «ПГМФ» 8302 д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та був вилучений 04.03.2024 року; арешт в частині заборони користування двох пилок невідомої марки, які були вилучені 04.03.2024 року, володільцем яких є ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання представником заявника зазначено, що 06.03.2024 року слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , дві пилки невідомої марки, бортовий причіп «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , з забороною відчуження, розпорядження та користування. З моменту вилучення майна минуло більше півтора роки. За цей час 04.04.2024 року з письмового дозволу власника автомобіля та причепа було проведено його огляд з застосуванням фотозйомки та вилучення двох пилок, на які судом було накладено арешт. В подальшому знову ж таки з письмового дозволу власника було проведено додатковий огляд автомобіля. На протязі цього всього цього часу з власником та володільцем арештованого майна ОСОБА_7 ні слідчі, ні прокурор з метою забезпечення повного та об`єктивного розслідування не спілкувались. Лише 24.09.2025 року слідча Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в телефонному режимі викликала власника та володільця вилученого півтора роки тому майна ОСОБА_7 на допит в якості свідка. Підозра по вказаному кримінальному провадженню нікому не повідомлена. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 22.04.2024 року ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду було частково скасовано арешт автомобіля «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони користування. 24.06.2024 року ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду було частково скасовано арешт на причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_5 в частині заборони користування. Під час розгляду клопотання про арешт майна 06.03.2024 року та під час розгляду клопотання під час скасування арешту майна 22.04.2024 року та від 24.06.2024 наголошувалось на тому, що власник майна ОСОБА_7 ніякого відношення до можливої незаконної порубки дерев не має, є людиною дуже похилого віку 72 роки, має вкрай незадовільний стан здоров`я, який постійно погіршується. Приховувати, псувати чи пошкоджувати своє майно ОСОБА_7 не збирався і не збирається. Жодних доказів протилежного слідством не надано. Автомобіль «ЛУАЗ» йому потрібен для своєї нормальної життєдіяльності, оскільки за його допомогою від маючи обмеження у вільному пересуванні має можливість відвідувати лікарів, купляти ліки та продукти харчування. ОСОБА_7 проживає сільській місцевості, котра віддалена від маршрутів руху громадського транспорту. Крім того ОСОБА_7 має свою присадибну ділянку та проживаючи в сільській місцевості за допомогою бортового причіпу «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 забезпечує себе продуктами харчування та перевозить вантажі для власних потреб. Крім того, на даний час відомо, що дві пилки невідомої марки, на які накладено арешт майна, були у користуванні ОСОБА_7 , оскільки він їх узяв у ОСОБА_8 . У слідчого та прокурора було півтора роки для того, щоб досягнути мети, з якою вони ініціювали накладення арешту на власність ОСОБА_7 та на майно, котре було в його користуванні, а саме проведення експертних досліджень. Крім цього, вказаний термін застосування заходів забезпечення кримінального провадження не є розумними. Цього терміну враховуючи кваліфікацію злочину, внесену в ЄРДР ч. 1 ст. 246 КК України, який є нетяжким злочином, достатньо для забезпечення потреб досудового розслідування, коли виправдовується такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йшлось в клопотанні слідчого від 05.03.2024 року, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням. Тому вважає що необхідність арешту на автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та бортового причіпу «ПГМФ д.н.з. НОМЕР_3 на даний час відпала повністю. Крім того відпала потреба в забороні користування двома пилками невизначених марок (електричною та бензиновою). Враховуючи специфіку електричної пили, її зберігання без підзарядки призведе до її псування та неможливості використання за призначенням. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Наполягає на тому, що ОСОБА_7 на даний час нічого з вищеперерахованого не вчиняв і вчиняти не збирається.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту майна, просив його задовольнити.

Слідча у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту майна. Зазначила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено. Автомобіль, причеп та дві пилки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. В межах досудового розслідування висновком трасологічної експертизи встановлено, що ймовірно двома пилками, на які накладено арешт, були спиляні стовбури дерев, тобто ці пилки є знаряддям вчинення злочину. У разі скасування арешту майна його власник та володілець може вчинити його відчуження.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши представника заявника, думку слідчої, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 було накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 04.03.2024, зокрема, автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_7 ; причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 ; дві пилки невідомої марки, які знаходяться в цьому автомобілі, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.04.2024 арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024 р. на належний ОСОБА_6 автомобіль «ЛУАЗ», д.н.з. НОМЕР_6 , що був вилучений 04.03.2024 р., скасовано в частині заборони користування.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2024 скасовано арешт в частині позбавлення права користування транспортним засобом, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2024, на причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 .

Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т.ін.)

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У даному випадку арешт на автомобіль «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_6 , причіп бортовий «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 , дві пилки був накладений, зокрема, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підстав вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також при вирішенні даного клопотання слідчим суддею взято до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт на майно, не завершено, у органу досудового слідства є необхідність у перевірці обставин скоєного кримінального правопорушення.

Представником заявника не доведено, що на даний час відсутні потреби у застосуванні арешту майна або необґрунтованість його накладення.

Також слідчий суддя зауважує, що на даний час щодо автомобіля «ЛУАЗ» д.н.з. НОМЕР_6 та причепу бортового «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_3 залишається найменш обтяжливий спосіб арешту, оскільки власник майна не позбавлений права користування цим майном.

За таких обставин, на думку слідчого судді, станом на час розгляду цього клопотання не відпала потреба в арешті автомобіля та причепу бортового в частині заборони права відчуження та розпорядження, а також в арешті двох пилок, зокрема, в частині заборони права користування, зняття арешту може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на майно, накладене ухвалою слідчого судді. У зв`язку із цим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, - УХВАЛИВ: Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1