Провадження № 1-кс/932/7081/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Шевченківського районного суду м. Дніпра заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід головуючого судді у справі №932/15385/25 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0001281,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Дніпра знаходиться клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересаї ОСОБА_4 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0001281.

15.10.2025 протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями вищезазначену справу було розподілено до провадження судді Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_5

16.12.2025 під час проведення судового засідання адвокатом ОСОБА_3 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_5 , оскільки суддею здійснювався розгляд клопотань з аналогічними вимогами в межах кримінального провадження №0001281. Адвокат ОСОБА_3 вважає, що у головуючої судді ОСОБА_5 склалася власна думка щодо цього питання, що може вплинути на неупереджений розгляд клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику адвоката ОСОБА_3 у судове засідання та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 28 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заявника.

Прокурор надіслав заяву про розгляд заяви про відвід судді без його участі.

Дослідивши матеріали справи, письмову заяву адвоката ОСОБА_3 , суд дійшов висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу слідчого судді, судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу їх упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими («Білуха проти України», № 33949/02, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви про відвід не знайшли своє підтвердження факти та підстави заявленого відводу судді. Відвід невмотивований та необґрунтований. У заяві про відвід судді відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для його відводу.

Cуд дійшов висновку, що підстави для відводу головуючої судді ОСОБА_5 фактично ґрунтуються на суб`єктивному погляді представника заявника та теоретичних припущеннях останнього, які в свою чергу підкріплені аналізом попередніх рішень судді ОСОБА_5 у інших справах, що суперечить положенням Глави 3 розділу 6 КПК України та інституту відводів в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді у справі №932/15385/25 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0001281 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1