ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1123/25
Провадження №1-кс/477/1397/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

18 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000588 від 26 червня 2024 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Перевальськ Луганської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою, третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 днів підозрюваному ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 26 червня 2024 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській, за матеріалами УСР в Миколаївській області ДСР НП України про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин групою осіб на території Миколаївської області, 26 червня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000588 та розпочато досудове розслідування за частиною першою, другою та третьою статті 307 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 22 липня 2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України, а 12 грудня 2025 року про зміну раніше повідомленої підозри за змістом якої вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою, третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 23 липня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у якості альтернативного запобіжного заходу та в подальшому ухвалами слідчого судді від 17 вересня та 21 жовтня 2025 року підозрюваному продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартоюта зменшено розмір застави до 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 19 грудня 2025 року.

15 грудня 2025 року у цьому кримінальному провадженні в порядку статті 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування та надано доступ стороні захисту до матеріалів провадження, обсяг якого становить понад 30 томів документів, а також значна кількість матеріальних носіїв, що зумовлює досить тривалий час ознайомлення сторони захисту з цими матеріалами. Оскільки строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не входить у строки передбачені статтею 219 КПК України, а ризики, що слугували підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшилися, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 30 днів.

Прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчої про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчої, однак просив зменшити раніше визначений йому розмір застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчої також не заперечував проти задоволення клопотання слідчої про продовження строку дії запобіжного заходу, просив зменшити визначений ОСОБА_5 розмір застави до законодавчо встановленого мінімуму.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000588 від 26 червня 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною першою, другою, третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України за фактом вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин групою осіб на території Миколаївської області, що вбачається зі змісту витягу з ЄРДР від 15 грудня 2025 року.

У цьому кримінальному провадженні 22 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та за частиною першою статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 від 16 вересня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 26 червня 2024 року продовжений до 22 жовтня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 17 вересня 2025 року підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 жовтня 2025 року та зменшено розмір застави до 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 21 жовтня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 26 червня 2024 року продовжений до 22 грудня 2025 року.

Цього ж дня ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19 грудня 2025 року, визначений раніше розмір застави зменшено до 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою та третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 23 липня 2025 року про обрання запобіжного заходу та ухвали слідчого судді від 17 вересня 2025 року та 21 жовтня 2025 року про його продовження вбачається, що обираючи запобіжний захід, а в подальшому продовжуючи строк його дії, судом було досліджено надані органом досудового розслідування докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованих йому діянь, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Оскільки строк дії запобіжного заходу визначений слідчим суддею закінчується 19 грудня 2025 року, слідча ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про продовження такого строку на 30 днів.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто, при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів на підтвердження того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою та третьою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

За наданих органом досудового розслідування матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , будучи залучений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до розробленого ними злочинного плану в період з 14 жовтня 2024 року по 04 квітня 2025 року скоїв ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» та «ЛСД».

Крім того, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин, але не пізніше 22 липня 2025 року, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи умисно, незаконно придбав ручну гранату типу М67, яку став зберігати без передбаченого законом дозволу за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, інформацією оперативного підрозділу УСР в Миколаївській області ДСР НПУ про ймовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; протоколами про результати проведення негласних слідчих розшукових дій накладення арешту на кореспонденцію (відібрання зразків для дослідження) щодо ОСОБА_9 №8308/55/115-2024 від 22 листопада 2024 року; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №CE 19/115-25/2040-НЗПРАП від 06 лютого 2025 року; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій візуальне спостереження стосовно ОСОБА_5 №261/55/115-2025 від 06 січня 2025 року; протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 22 липня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено гранату типу М67; висновком судової вибухово-технічної експертизи №СЕ 19/115-25/12568-ВТХ від 17 вересня 2025 року, які за їх сукупним аналізом і підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому правопорушень.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, на стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За вказаного наданих органом досудового розслідування матеріалів щоб в межах судового контролю на стадії досудового розслідування дійти висновку про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Щодо ризиків кримінального провадження то прокурор зазначає про існування і на даний час ризиків, установлених ухвалою слідчого судді від 23 липня 2025 року про обрання запобіжного заходу та ухвалами слідчого судді про продовження строку його дії, зокрема, ризик переховування від органу досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Зі змісту ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 23 липня про обрання запобіжного заходу та ухвали слідчого судді від 17 вересня 2025 року і 21 жовтня 2025 року про його продовження вбачається, що оцінюючи наведені органом досудового розслідування ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слідчим суддею підтверджено наявність ризику, передбаченого пунктом 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

В цілому, клопотання слідчого відповідає вимогам статті 199 КПК України, так як містить виклад обставин, які свідчать про існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу. На момент розгляду клопотання, заявлені ризики встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу не зменшились і не з`явилися нові.

Враховуючи вищевказане, доводи слідчого про наявність ризиків кримінального провадження вбачаються досить переконливими.

Вирішуючи питання з приводу продовження запобіжного заходу, з урахуванням заперечень сторони захисту, що наведені у судовому засіданні, слідчий суддя враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000588 від 26 червня 2024 року продовжений до 22 грудня 2025 року.

15 грудня 2025 року органом досудового розслідування повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частинами першою та третьою статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Абзацом 1 частини п`ятої статті 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За вказаного вбачається, що з 15 грудня 2025 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершилося. При цьому з огляду на положення статей 3, 219, 290 КПК України, завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення та є лише передумовою для такого закінчення, що в даному випадку процесуальний законом пов`язує із направленням обвинувального акту до суду.

В даному випадку порядок продовження запобіжного заходу врегульовано положенням статті 199 КПК України, частина перша якої і наділяє слідчого за погодженням прокурора права звернення до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які налічують понад 30 томів, електронні носії інформації, мобільну техніку, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій з додатками, що підтверджує доводи слідчого та прокурора, щодо необхідності досить значного часового проміжку для ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України надають слідчому судді підстави для продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на 30 днів, оскільки, такий строк має бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

За змістом частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Порядок продовження строку тримання під вартою врегульовано положенням статті 199 КПК України.

Виходячи з положень першої статті 197 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, припиняє свою дію після закінчення строку її дії, а за змістом частини п`ятої статті 202 КПК України у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний повинен бути негайно звільнений, з під варти.

Положеннями статті 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу.

Указане підтверджується і тим, що відкриття матеріалів іншій стороні, порядок якого визначений статтею 290 КПК України, регламентовано параграфом 3 глави 24 КПК України, яким визначено одну з форм закінчення досудового розслідування звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом статті 290 КПК України вбачається, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування здійснюється слідчим чи прокурором виключно у разі складання обвинувального акта та/або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що є передумовою для подальшого направлення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

Частина шоста статті 199 КПК України передбачає, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи наведені положення у системному взаємозв`язку між собою, вбачається і те, що строк дії запобіжного заходу за настання обставин визначених статтею 290 КПК України може бути продовжений до проведення підготовчого судового засідання.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає належними доводи слідчого в частині необхідності продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 на 30 днів.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_5 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2025 року з урахуванням суми застави, яка була зменшена ухвалою слідчого судді від 21 жовтня 2025 року.

При визначенні 23 липня 2025 року ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в подальшому при його зменшенні ухвалами від 17 вересня та 21 жовтня 2025 року, слідчим суддею було враховано, особу підозрюваного, його роль у кримінальному правопорушенні, майновий стан, тощо.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, оцінюючи доводи сторони захисту, щодо майнового стану підозрюваного, слідчим суддею також враховується і та обставина, що матеріали клопотання не містять відомостей, щодо наявності у підозрюваного рухомого чи нерухомого майна, коштів на його рахунках за рахунок чого останній міг би забезпечити внесення застави у розмірі визначеному слідчому суддею.

У свою чергу клопотання слідчого не містить жодного доказу, який би свідчив про наявність у ОСОБА_5 таких засобів, що вказував би на необхідність виходу за межі розміру застави, який визначений статтею 182 КПК України.

В даному випадку з урахуванням ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, слідчий суддя з урахуванням стадії кримінального провадження, вважає, що визначення розміру застави в межах визначених частиною п`ятою статті 182 КПК України може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі, що виходить за межі частини п`ятої статті 182 КПК України підозрюваним коштів у визначеному вище розмірі не внесено, а органом досудового розслідування не доведено можливість підозрюваного сплатити визначену раніше суму застави, та відповідно підстав для виходу за межі статті 182 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави ОСОБА_5 на рівні, визначеному частиною п`ятою статі 182 КПК України, зменшивши розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму, що на думку слідчого судді з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 січня 2026 року включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2025 року, зменшивши розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 22 грудня 2025 року о 08.35 год.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10