Справа № 344/350/26
Провадження № 1-кс/344/381/26
У Х В А Л А

13 cічня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000669 від 14.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначений автомобіль вилучений з місця пригоди працівниками поліції, а згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.11.2025 на нього накладено арешт. Вищевказаний арешт накладався з метою збереження речових доказів, у зв`язку з необхідністю проведення відповідних судових експертиз. Отже, ОСОБА_6 отримав статус третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт. З огляду на те, що в межах зазначеного кримінального провадження органом досудового розслідування здійснено повний обсяг необхідних процесуальних дій та проведено всі передбачені судові експертизи, відпала потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо зазначеного транспортного засобу. У ході проведення судових експертиз експертами встановлено, що транспортний засіб перебував у технічно справному, працездатному стані. Також визначено конкретне місце здійснення наїзду, встановлено швидкість руху автомобіля на момент події та зафіксовано порушення вимог Правил дорожнього руху. Зазначені обставини підтверджуються окремими висновками судових експертів (копії висновків додаються), отриманими в межах даного кримінального провадження. У той же час, підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнає провину у вчиненні даного правопорушення. Слід зазначити, що ОСОБА_6 , зареєстрований як фізична особа-підприємець та використовував арештований транспортний засіб як основний інструмент у здійсненні господарської діяльності. Автомобіль використовувався для перевезення та поставки товару для ТОВ «НОВА ПОШТА», що підтверджується укладеним договором поставки та погодженими товарно-транспортними накладними. Також між сторонами укладено ліцензійний договір на використання знаків для товарів і послуг та договір про надання послуг з пошуку персоналу. Строк дії зазначених договорів визначено до 01.03.2025, проте їх умови передбачають автоматичне продовження ще на один рік, якщо жодна зі сторін не повідомить про його розірвання за 45 календарних днів до завершення строку. Оскільки жодна сторона такого повідомлення не надсилала, співпраця за договорами фактично продовжена. Усі договори розміщені в сервісі електронного документообігу та підписані сторонами з використанням електронного цифрового підпису. До клопотання додаються відповідні договори, отримані з цього сервісу. В умовах складної економічної ситуації, спричиненої триваючою війною, вилучення основного інструменту отримання доходу фактично позбавляє підприємця можливості виконувати договірні зобов`язання, здійснювати своєчасні поставки та підтримувати безперервний виробничий процес, що створює суттєві перешкоди для стабільної роботи малого бізнесу. За таких обставин подальше обмеження використання автомобіля, який є ключовим елементом забезпечення господарської діяльності підприємця, спричиняє негативні наслідки для нього, ускладнює виконання зобов`язань перед контрагентом та може призвести до зупинення або суттєвого обмеження діяльності в умовах, коли підтримка безперервної роботи бізнесу є вкрай важливою для економіки країни під час воєнного стану…».

Адвокат в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні надав пояснення суду, що кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії, однак ще існує необхідність в дослідженні речового доказу, заперечував передачу автомобіля в користування власнику, оскільки це може перешкодити виконанню процесуальних дій.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2025 року накладено арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучений 14.11.2025 року в ході проведення огляду місця події автомобіль марки Mercedes-Benz Atego 816L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного майна здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому вилучення речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, досудове розслідування триває, прокурором надано пояснення, що до закінчення кримінального провадження ще існує необхідність в дослідженні вилученого транспортного засобу, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1