Провадження № 1-кс/643/5529/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001108 від 23.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 08.04.2022 посадові особи комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», зокрема - директор комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступник директора з експлуатації вказаного комунального підприємства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та начальник відділу матеріально-технічного забезпечення зазначеного комунального підприємства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - організували та втілили у життя схему фіктивного працевлаштування осіб призовного віку на вказане комунальне підприємство для їх подальшого бронювання, як працівників, необхідних для забезпечення діяльності об`єктів критичної інфраструктури, а також з метою розтрати та привласнення грошових коштів комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», що належали до фонду заробітної плати цього підприємства, яка була нарахована та виплачена зазначеним фіктивно працевлаштованим працівникам.

У подальшому, грошові кошти, отримані учасниками вищевказаної протиправної схеми, зокрема - ОСОБА_4 , який достовірно знав, що вони (грошові кошти) одержані злочинним шляхом, з метою приховування та маскування джерела їх походження, використані під час укладення правочинів купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна, з його фактичним оформленням на третіх осіб, зокрема на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою ОСОБА_4 з початку 2019 року спільно проживає (однією сім?єю), пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, яка також є матір`ю спільної дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У вказаному кримінальному провадженні 22.08.2025 громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та у подальшому - 04.09.2025 - останньому повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, 04.09.2025 громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

ОСОБА_4 26.09.2025 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

На переконання органу досудового розслідування за грошові кошти, отриманні внаслідок злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 , придбано та оформлено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступне майно:

гараж боксового типу № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Енергетик» за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 56 (набуто 22.11.2023);

гараж боксового типу №1 літ."АГ-1", розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4 (набуто 04.04.2023);

земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: АДРЕСА_1 (набуто 22.07.2022);

житловий будинок, літ. "А-2" з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (набуто 22.07.2022);

квартира за адресою: АДРЕСА_2 (набуто 06.04.2021);

автомобіль «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_3 (набуто 12.02.2025);

автомобіль «Volkswagen ID. Unyx Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_4 , д.н. НОМЕР_5 (набуто 04.06.2025),

причіп ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_6 , д.н. НОМЕР_7 (набуто 12.09.2024);

причіп ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_8 , д.н. НОМЕР_9 (набуто 27.07.2024);

мотоцикл Kawasaki EX 650, № кузова НОМЕР_10 , д.н. НОМЕР_11 (набуто 19.07.2019).

Як зазначає прокурор, вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто набуте кримінально протиправним шляхом, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 .

Крім цього, на думку сторони обвинувачення, враховуючи обставини кримінального провадження, а саме наявність матеріальних збитків внаслідок протиправної діяльності, причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, зокрема - ОСОБА_4 , у випадку подання цивільного позову щодо відшкодування завданих збитків, майно, на яке може бути накладено арешт може бути реалізовано з метою відшкодування завданих збитків.

Також, на теперішній час отримані відомості щодо фактів вчинення дій, спрямованих на легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом причетними до вчинення кримінального правопорушення особами, у зв`язку з чим відповідні відомості внесенні до ЄРДР та проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення вказаних обставин.

У зв`язку з цим сторона обвинувачення клопоче про арешт такого майна, зазначаючи, що воно є речовим доказом скоєння легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене, перетворене, передане тощо. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також до заяви, прокурор долучив додаткові матеріали, які обґрунтовують необхідність накладення арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ураховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного та власника майна про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя не погоджується, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 (набута 06.04.2021) та мотоцикл Kawasaki EX 650, № кузова НОМЕР_10 , д.н. НОМЕР_11 (набутий 19.07.2019) є речовим доказом легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, оскільки таке майно набуто до вчиненого предикатного злочину, що розслідується, тобто до 08.04.2022, як це зазначено у підозрі ОСОБА_4 . Отже, це майно не може бути арештовано у кримінальному провадженні, що розслідується, з підстав та мотивів, зазначених прокурором.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.10.2024 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на:

гараж № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі «Енергетик» за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Чугуївська, будинок 56;

гараж боксового типу №1 літ. «АГ-1», розташований за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Заливна, будинок 4;

земельна ділянка :07:011:0023 за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19;

житловий будинок, літ. «А-2» з надвірними будівлями за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Зарудного Івана, 19,

шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна;

транспортний засіб «Audi Q8», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_3 ;

транспортний засіб «Volkswagen ID. Unyx Max», 2024 р.в., № кузова НОМЕР_4 , д.н. НОМЕР_5 ;

транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_6 , д.н. НОМЕР_7 ;

транспортний засіб ПГ, BETD, № кузова НОМЕР_8 , д.н. НОМЕР_9 ,

шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9