УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 650/4698/24

провадження № 51-123ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 .

Зміст судових рішень

За вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 січня 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 155 Кримінального кодексу України (далі ? КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього виконання певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у провадженні.

Як установив суд, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді кулеметника відділення охорони роти охорони, військової частини НОМЕР_1 , в середині грудня 2023 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області познайомився з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку.

У подальшому, в період з 3 по 4 червня 2024 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_5 зустрівся з неповнолітньою ОСОБА_6 в селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області. В ході даної зустрічі у ОСОБА_5 виник умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_6 .

У той же день, у нічний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , запросив до свого місця тимчасового проживання, що по АДРЕСА_1 неповнолітню ОСОБА_6 , на що остання погодилась.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел направлений на дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло останньої.

Він же, повторно в період з 10 по 11 червня 2024 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, зустрівся з ОСОБА_6 в селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області. В ході даної зустрічі у ОСОБА_5 виник умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_6 .

У той же день, у нічний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , запросив до свого місця тимчасового проживання, що по АДРЕСА_1 неповнолітню ОСОБА_6 , на що остання погодилась.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел направлений на дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, повторно вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло останньої.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Херсонський апеляційний суд ухвалою від 14 жовтня 2025 року вирок залишив без змін.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі прокурорвказує про те, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, апеляційний суд не врахував наявну у вироку недопустиму натуралізацію обставин кримінального правопорушення, що призвело до порушення права потерпілої на приватність та захист від приниження і може травмувати жертву.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу (ч. 1 ст. 433 КПК).

Як регламентовано ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення засудженим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі прокурором не оспорюються та не заперечуються.

Як вказала колегія апеляційного суду, в обвинувальному акті, який було затверджено прокурором Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 , викладено фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 підтримала висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст. 155 КК, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Колегія акцентувала, що кваліфікація злочинної діяльності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 155 КК має тотожні визначення з фактичними обставинами кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті та у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у цьому конкретному кримінальному провадженні зміст допущеної натуралізації не є настільки істотним, щоб бути єдиною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, як регламентовано ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до міжнародних та європейських стандартів потерпілим має забезпечуватися максимально можливий захист від вторинної і повторної віктимізації.

Забезпечення права потерпілої на попередження вторинної віктимізації має на меті недопущення її повторної травматизації, ризику завдання психологічної, емоційної, фізичної шкоди, що не є прямим наслідком злочину, під час здійснення кримінального провадження.

Переживання вторинної віктимізації підсилює безпосередні наслідки злочинів, продовжуючи період або обтяжуючи травму потерпілої. Відношення, поведінка, дії або бездіяльність можуть змусити потерпілих відчувати себе відчуженими від суспільства в цілому.

У зв`язку з цим, колегія судів вважає, що новий апеляційний розгляд за участі потерпілої не буде захищати такі інтереси, а може бути підставою для завдання їй повторної шкоди.

У зв`язку з цим та виходячи із змісту касаційної скарги і судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, а тому Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3