Справа № 639/8812/25
Провадження № 1-кп/639/166/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 09.08.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000690 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки він є невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, стороною обвинувачення не доведено реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Він, в свою чергу, немає жодних намірів переховуватися від суду або впливати на потерпілого та свідків обвинувачення, в кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді в інших місцевих судах, він належним чином виконував покладенні на нього судами обов`язки, а тому просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого, додатково повідомила, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а тому до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2025 ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 242 240 грн.

В подальшому ухвалою суду від 21.11.2025 року відносно ОСОБА_4 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19.01.2026 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином проти власності, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При вирішенні клопотань прокурора та обвинуваченого суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Крім цього обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та дані про його особу, свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання та почати переховуватись від суду, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого, останньому відомо місце мешкання потерпілого та важливого свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у суду наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілого та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів про власності, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів. Крім того, стосовно обвинуваченого у Слобідському районному суді м. Харкова, Салтівському районному суді м. Харкова, Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області та Київському районному суді м. Полтави перебувають на розгляді обвинувальні акти, законних джерел отримання заробітку не має та офіційно не працевлаштований, а тому, перебуваючи поза умовами ізоляції, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обставини кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати про його небажання вести законний спосіб життя.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який немає тяжких захворювань та інвалідності немає; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності; 4) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та законних джерел доходів немає, офіційно неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, Обвинуваченим не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності в нього міцних соціальних зв`язків.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_4 в будь-який момент може покинути місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

За вищенаведених обставин суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2026 року, задовольнивши клопотання прокурора.

Обвинуваченим на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо посилання ОСОБА_4 на відсутність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України суд зазначає наступне.

Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 21.11.2025 року було призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню, яке на теперішній час ще не закінчено.

Змістом статей 367-369, 371, 374, 375 КПК України передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Зазначене свідчить про те, що суд на стадії підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості обвинувачення або винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, доводи сторони захисту є необгрунтованими, а тому у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт необхідно відмовити.

Разом з цим, суд вважає можливим, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які були зазначені в ухвалі слідчого суді Новобаварського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року по справі №639/5818/25.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 315, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятору, строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, які зазначені в ухвалі слідчого суді Новобаварського районного суду м. Харкова від 23.10.2025 року по справі №639/5818/25.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копії ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та ДУ «Олексіївська виправна колонія №25».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1