Справа № 489/9446/25
Провадження № 1-кс/489/3301/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 листопада 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією умісті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024 за №0002021 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з професійною освітою, зі слів працевлаштованого на посаді фельдшера ШМД, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 10.06.2024 самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації військової частини та незаконно перебував поза її межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби. 19.06.2024 ОСОБА_4 виявлено працівниками ТУ ВСП та передано до ВЧ НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 повторно 28.08.2024 самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації військової частини та незаконно перебував поза її межами.

24.11.2025 ОСОБА_4 працівниками ВСП доставлено до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, де останній повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухилявся від військової служби.

24.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишені місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, враховуючи одержані під час досудового розслідування беззаперечні докази вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину є достатньо підстав вважати, що підозрюваний розраховує на уникнення кримінальної відповідальності та не бажає настання для себе негативних наслідків у вигляді призначення зазначеного вище покарання; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки у розпорядженні підозрюваного мається військовий квиток, виданий Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо. Цей факт дає підстави вважати, що підозрюваний може сховати або знищити цей документ з метою створення перешкод досудовому розслідуванню у встановленні фактичних обставин проходження ним військової служби, починаючи з моменту призову; незаконно впливати на свідків, оскільки не маючи обмежень у пересуванні підозрюваний буде мати можливість впливати до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджають встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини підозрюваного; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а тому є підстави вважати, що підозрюваний з метою приховання вчинення ним злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність ризиків, якими прокурор обґрунтовує необхідність тримання підозрюваного під вартою. Захисник зазначає, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований. Отже, відсутній ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Запобігти ризику переховування, на думку захисника, можливо застосувавши до ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт із зобов`язанням носіння електронного пристрою стеження. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник просив визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував свою причетність до залишення військової частини. Пояснив, що залишав місце служби через хвилювання дружини з приводу його мобілізації. Після того як вперше залишив місце служби намагався перетнути кордон з придністров`ям проте був затриманий та повернутий до військової частини. Коли залишив військову частину вдруге, йому вдалось перетнути вказаний кордон, після чого він перемістився до Польщі, а звідти до Білорусі де був затриманий та повернутий до України.

З приводу застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 погодився з позицією захисника та просив або застосувати до нього домашній арешт, або визначити розмір застави у сумі, яку він буде здатен внести.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не спростовував доводи клопотання про обґрунтованість підозри щодо самовільного залишення ним військової частини.

На підтвердження обґрунтованості підозри до клопотання слідчим надано в копіях такі документи: витяг з ЄРДР за № 0002021 від 24.11.2025 у якому викладено обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 10.06.2024 та 28.08.2024 самовільно залишив місце служби; постанова прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 24.11.2025 про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесені до ЄРДР за № 0002021 від 14.08.2024 та №0006599 від 24.11.2025; акти службового розслідування від 26.06.2024 та від 21.07.2025 складені за фактом самовільного залишення 10.06.2024 та 28.08.2024 військової частини ОСОБА_4 ; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №158 від 06.06.2024 про призначення ОСОБА_4 з 06.06.2024 на посаду санітара лікувального відділення медичної роти ВЧ НОМЕР_1 ; військовий квиток серії НОМЕР_2 від 05.06.2024; службова характеристика ОСОБА_4 , довідка-доповідь командира ВЧ НОМЕР_1 №2368/18133 від 06.07.2025 за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; протокол затримання ОСОБА_4 від 24.11.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.11.2025 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.11.2025.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення до клопотання документів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, при цьому не передбачає можливості звільнення від відбування покарання, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім цього, з пояснень ОСОБА_4 встановлено, що ним фактично двічі вчинялись дії, направлені переховування, а саме нелегальний перетин кордону та перебування у інших державах.

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у залишенні військової частини двічі у червні та серпні 2024 року. З того часу підозрюваний до військової частини не повернувся, до правоохоронних органів не з`являвся. Вказані обставин також свідчать про існування ризику переховування.

Неодноразове залишення підозрюваним військової частини та повідомлені обставини щодо нелегального перетину кордону України з метою залишення території держави також підтверджують ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому прокурором не доведено наявність ризику впливу на свідків та ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний та яке значення мають показання цих свідків у кримінальному провадженні. Матеріали додані до клопотання не містять відомостей, що з часу вчинення кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_4 , він намагався вплинути на свідків в даному провадженні або перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином. Крім того з огляду на характер та спосіб вчинення кримінального правопорушення, обставини щодо здійснених підозрюваним повідомлень можуть бути зафіксовані у документах, а тому показання свідків в такій категорії справ не є визначальними. Отже, ризик впливу на свідків несуттєвий для даного кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає не доведеним ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме військового квитка виданого ОСОБА_4 Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо, оскільки не наведено жодних конкретних даних про те, що підозрюваний вчиняв спроби приховати чи знищити військовий квиток. При цьому, копіями документів, що вже знаходяться у розпорядженні органу досудового розслідування, зокрема наказами командира військової частини підтверджено необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань ОСОБА_4 .

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_4 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, проте з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність підозри у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України, спроби підозрюваного залишити територію України шляхом нелегального перетину кордону, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у виді домашнього арешту або встановлення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, який розрахований на свідому, правомірну його поведінку, і який не зможе фізично убезпечити від настання вищевказаних ризиків та гарантувати його безумовне дотримання, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_4 буде тримання під вартою без визначення застави.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за станом здоров`я, суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту затримання до «22» січня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1