ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 1-кп/646/1697/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 03.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 4 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, відповідно до частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, звільнений 30 квітня 2024 року за відбуттям покарання; засудженого вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - проступок за таких фактичних обставин.

29 квітня 2025 року у період часу з 13:00 години до 13:30 години, у ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , раптово виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , стоячи навпроти, на відстані витягнутої руки, умисно наніс удар кулаком правої руки, а саме, у ділянку лівої вилиці ОСОБА_4 , що спричинило синець на тлі травматичної припухлості м`яких тканин в ділянці проекції лівої вилиці, вказані тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Окрім того, 29 квітня 2025 року у період часу з 18:00 години до 18:30 години, у ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , у дворі будинку, в ході конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх протиправний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , знаходячись навпроти, стоячи на відстані витягнутої руки, умисно наніс удар кулаком правої руки, а саме, у ділянку підборіддя ліворуч ОСОБА_5 , що спричинило синець в ділянці підборіддя, вказані тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення - проступок, передбачений частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 03.05.2025, уважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, повторно.

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що оскільки підозрюваний ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до приписів частини першої статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, він просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_6 надав письмову заяву, яка підписана за участю захисника ОСОБА_7 , де зазначено, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, беззаперечно визнає, та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що, відповідно до частини другої статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_6 згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, у матеріалах справи містяться заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та роз`яснення можливості розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не заперечуються сторонами та учасниками кримінального провадження, та які перевірені судом шляхом дослідження письмових доказів, що у своїй сукупності підтверджують обставини, що в силу статті 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню.

ОСОБА_6 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступка беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту, матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Отже, дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку, що ОСОБА_6 слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікувати його дії за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, та особу ОСОБА_6 .

Дослідивши відомості про особу обвинуваченого, судом встановлено, що згідно із інформаційною довідкою, складеною уповноваженою особою відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання веде себе посередньо, алкогольними напоями та наркотичними речовинами зловживає, з сусідами конфліктує. Осіб, які ведуть антигромадський спосіб життя додому не приводить, але контакт з ними підтримує. Скарг чи заяв від сусідів на нього на даний момент не надходило. Відповідно до відомостей, наявних в базі ІКС ІП НПУ притягувався до адміністративної відповідальності протягом року за статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За інформацією, наданою начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповіді № 574/ВВОБ від 05 червня 2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на всіх видах військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, на військову службу під час мобілізації не призивався.

Згідно із довідкою № 2995 від 11 червня 2025 року ОСОБА_6 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» не звертався.

Як встановлено з довідки № 4447 від 06 червня 2025 року, ОСОБА_6 на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває.

Згідно із статтею 66 Кримінального кодексу України, пом`якшуючою відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, встановлені статтею 67 Кримінального кодексу України, відсутні.

Відповідно до статей 50 та 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи зазначену мету та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд ураховує, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання веде себе посередньо, алкогольними напоями та наркотичними речовинами зловживає, з сусідами конфліктує.

Судом встановлено, що вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 15 жовтня 2025 року. У суду відсутня інформація стосовно дати прибуття засудженого до виправного центру та постановки на облік.

При цьому, встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, було вчинено обвинуваченим 29 квітня 2025 року, тобто до ухвалення Основ`янським районним судом міста Харкова вироку від 07 липня 2025 року стосовно нього.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 70 Кримінального кодексу України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 72 Кримінального процесуального кодексу України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, наявність судимості за інший злочин та засудження до покарання за інший кримінальний проступок, а також інших обставин кримінального правопорушення в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі, визначеному верхньою межею санкції частини статті.

Ураховуючи приписи частин першої та четвертої статті 70 Кримінального кодексу України, призначити остаточне покарання шляхом повного складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року.

На підставі частини третьої статті 72 Кримінального кодексу України покарання призначене ОСОБА_6 за цим вироком виконувати самостійно від покарання, призначеного йому вироком Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року.

Саме така міра покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною та достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта та проведення судової експертизи відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, тому розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.

Підстави для застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

В ході досудового розслідування перекладач не залучався.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 10.06.2025 визнано речовим доказом DVD-R диск із записами боді-камер працівників УПП в Харківській області ДПП, які 29.04.2025 за адресою: вулиця Кузнечна, біля будинку 21, місто Харків перебували в складі екіпажу «КУПОЛ-2201».

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався.

Керуючись статтями 368, 371, 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі частин першої та четвертої статті 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі частини третьої статті 72 Кримінального кодексу України покарання призначене ОСОБА_6 у виді штрафу виконувати самостійно.

Речовий доказ:

-DVD-R диск із записами боді-камер працівників УПП в Харківській області ДПП, які 29.04.2025 за адресою: вулиця Кузнечна, біля будинку 21, місто Харків перебували в складі екіпажу «КУПОЛ-2201» залишити в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження № 0000104 від 03.05.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 646/11176/25, провадження № 1-кп/646/1697/2025.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального Кодексу України, тобто, вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1