Провадження № 1-кс/643/6088/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду погоджене прокурором клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000961 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Чернівці, Чернівецької обл., не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на час вчинення злочину обіймаючого посаду стрілець 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні: «солдат», -

встановив :

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.04.2022 № 144 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та визнано таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із

05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.12.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) за відсутності поважних причин, без дозволів командирів, самовільно залишив місце служби місце розташування 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , та поїхав у невідомому напрямку. При цьому, на місце несення служби ОСОБА_4 не повернувся, перебував поза місцем служби, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

19.09.2024 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем служби

ОСОБА_4 , його місцем реєстрації, на адресу родичів та захиснику.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що

ОСОБА_4 переховується від кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення вказує, що обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , а також факт переховування підозрюваного від слідства та суду, свідчать про неможливість забезпечити його належну процесуальну поведінку шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить надати дозвіл на затримання з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

19.09.2024 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем служби ОСОБА_4 , його місцем реєстрації, на адресу родичів та захиснику.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_4 переховується від кримінальної відповідальності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: актом службового розслідування, протоколами допитів свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

19.09.2024 постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно рапорту працівника відділу ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 від 21.04.2025 встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису щодо смерті ОСОБА_4 не зареєстровано, згідно з відомостями про осіб, які перетнули державний кордон Аркан ЦП за період часу з 01.01.2024 по 21.04.2025 ОСОБА_4 державний кордон України в офіційних пунктах пропуску не перетинав. За адресою реєстрації та проживання ОСОБА_4 та його родичів не виявлено. На теперішній час вжитими заходами фактичне місцезнаходження останнього на території оперативного обслуговування не встановлено.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , для чого необхідно забезпечити явку підозрюваного до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, зокрема, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Аналізуючи перелічені слідчим ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваної можна дійти висновку, що зазначені ризики існують.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена одночасна сукупність двох обставин, визначених ч. 4 ст. 189 КПК України, а саме, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини та ризики вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання завдань кримінального провадження, належного дотримання всіх правових процедур, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та постановляє ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу до суду, оскільки останнє є обґрунтованим, а підстав розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у відсутність підозрюваного немає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 176-178, 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або закінчення шести місяців з дати її постановлення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1