Провадження № 1-кп/643/46/25
Справа № 643/1931/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000256 від 17.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.02.2025 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

05.01.2023, в період часу з 17.00 по 19.00 год., точний час не встановлено, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 знаходився біля будинку № 4 по вул. Гарібальді у м. Харкові, також з ними перебував і потерпілий ОСОБА_10 , який мав при собі мобільний телефон TECNO POP 5 LTE.

В цей час, під надуманим приводом, що ОСОБА_10 повинен грошові кошти за те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допомогли знайти та повернути його мобільний телефон, скориставшись тим, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали наполягати на передачі їм грошових коштів в сумі 500 грн., проте ОСОБА_10 почав заперечувати щодо будь-якої заборгованості та останні продовжували наполягати на передачі їм грошових коштів і висловлювали в бік потерпілого свої вимоги.

Надалі у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_10 , а саме його мобільним телефоном та перебуваючи за вищезазначеною адресою, діючи умисно з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення в умовах воєнного стану, розуміючи, що в Україні діє воєнний стан, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указаним Президента України від 25 травня 2022 року № 341/2022 на 90 діб та № 573/2022 від 12.08.2022 до 21 листопада 2022 року відповідно до п.31 ч.1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_8 схопив своєю однією рукою за праву руку ОСОБА_10 підняв її догори, вихопив з правої бокової кишені одягнених на потерпілого джинс, мобільний телефон TECNO POP 5 LTE, вартістю згідно з висновком експерта 3081 гривня, таким чином ОСОБА_8 незаконно ним заволодів.

В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь і, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме, реалізував викрадений мобільний телефон, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 3081 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні

інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленого як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначив, що 05 січня 2023 року, приблизно о 07 годині вечора, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували біля будинку № 4 по вул. Гарібальді в м. Харкові. ОСОБА_13 перебував у стані алкогольного сп`яніння та сказав, що загубив мобільний телефон. Він та ОСОБА_14 знайшли телефон та віддали ОСОБА_15 , за що той пообіцяв винагороду, пригостити, однак відмовився виконувати обіцянку. Він розізлився та забрав у потерпілого з кишені джинс мобільний телефон TECNO POP. Через деякий час мобільний телефон продав, кошти витратив на свої потреби. Він усвідомлював, що вчиняє стосовно потерпілого протиправні дії та в країні діє воєнний стан.

Потерпілий ОСОБА_10 направив суду заяву, в якій судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 просив проводити без його участі. Проти розгляду кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечує.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_16 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесене до тяжкого злочину.

Обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не працював, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він засуджується.

Згідно з вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2025 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під

вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк, що не перевищує 60 діб до 13.04.2025 року включно, з визначенням розміру застави 60560 грн.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 години 55 хвилини 13.02.2025 року.

Згідно з повідомленням Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 28.04.2025, ОСОБА_8 було звільнено 28.04.2025 з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по сплаті застави.

В зв`язку з порушенням умов застави, ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк, що не перевищує 60 діб до 01.11.2025 року включно без визначення розміру застави.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 години 10 хвилин 03.09.2025 року.

25.04.2025 застава за ОСОБА_8 у розмірі 60560 грн. була внесена, однак ОСОБА_8 неодноразово не виконував умови покладених на нього обов`язків та ухилявся від явки в судові засідання, в результаті чого відносно нього 04.09.2025 було повторно обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, про що зазначено вище.

Відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава, суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності звернути заставу в доход держави.

На підставі викладеного, враховуючи що ОСОБА_8 порушив покладені на нього обов`язки за запобіжним заходом у вигляді застави, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та звернути заставу в дохід держави шляхом зарахування суми 60560 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України з використанням в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч. 15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до призначеного за даним вироком суду покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, приєднати покарання, призначене за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який відповідно до ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 03 вересня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 період знаходження під вартою на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року з 13.02.2025 по 28.04.2025 включно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від

20.01.2023, на майно, вилучене під час огляду місця події 18.01.2023, в період часу з 11:18 до 11:30 в приміщенні кабінету № 68 адміністративної будівлі Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 30 у ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільний телефон «ТЕХNO POP 5» в корпусі синього кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речовий доказ CD-R диск для лазерних систем зчитування з наявними відеофайлами зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000256.

Речовий доказ мобільний телефон «TECNO POP 5» в корпусі синього кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити у його володінні.

Звернути у дохід держави заставу, внесену ОСОБА_18 за ОСОБА_8 , шляхом зарахування суми 60560,00 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України з використанням в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Вирок може бути оскаржений через Салтівський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з дня отримання копії вироку, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_8 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1