Справа № 314/140/26
Провадження № 1-кс/314/105/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000301 від 17.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

встановила:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0011, площею 4.413 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 із забороною його відчуження та розпорядження, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000301 від 17.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, що здійснюється із використанням гумового човна для пересування на воді та за допомогою забороненого знаряддя лову - ліскових рибальських сіток, діючи умисно за попередньою змовою разом із ОСОБА_6 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час прибули до берегу р. Дніпро Дніпровського водосховища поблизу с. Улянівка Запорізького району Запорізької області. Так, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного із собою забороненого знаряддя лову ліскових рибальських сіток в кількості 8 штук, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 в невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, в порушення вимог чинного законодавства, тобто не маючи законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, а також використовуючи заборонені знаряддя лову, визначені Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 п.п. 1 п.1 Розділу IV «Про затвердження Правил любительського рибальства», також в порушення вимог ст.ст. 52-1, 63, Закону України «Про тваринний світ», вийшли на гумовому човні на воду р. Дніпро Дніпровського водосховища, та незаконно встановили у воді вказаної водойми ліскові рибальські сітки. Після того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, діючи за попередньою змовою групою осіб, 16.12.2025 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 знову вийшли на гумовому човні зеленого кольору на воду р. Дніпро Дніпровського водосховища поблизу с. Улянівка Запорізького району Запорізької області, а саме до місця попереднього встановлення зазначеного вище забороненого знаряддя лову - ліскових рибальських сіток, та витягнули їх з води, тобто зняли раніше незаконно встановлені зазначені сітки з упійманою в них рибою, після чого на вказаному човні приблизно о 18 годині 30 хвилин того ж дня повернулись до берегу та почали діставати вказані сітки з рибою з човна та переносити на берег. В цей час вищевказані особи були зупинені на місці працівниками поліції. 16.12.2025 в період часу з 20 години 35 хвилин до 20 години 42 хвилин проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто зазначені вище заборонені знаряддя лову та встановлено, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , незаконно виловили з води р. Дніпро Дніпровського водосховища, водні живі біоресурси загальною кількістю 89 особин риби, а саме: 23 особин риби «карась», 8 особин риби «окунь», 40 особин риби «плітка», 14 особин риби «білизна», 1 особина риби «щука», 1 особина риби «сазан», 2 особини риби «лящ», чим, відповідно до висновку експерта від 16.01.2026 № СЕ-19/108-26/478-ФХЕД, завдали довкіллю збитки у розмірі 157 777 гривень, що, за критерієм добування великої кількості риби є істотною шкодою.

Під час проведення досудового розслідування Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм заявлено цивільний позов в рамках кримінального провадження про стягнення солідарно з гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 на користь держави Україна 157 777 грн. 00 коп.

Також під час досудового розслідування було встановлено, що гр. ОСОБА_5 має у власності земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0011, площею 4,413 га.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт на майно допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У зв`язку із викладеним, дізнавач просив задовольнити клопотання.

Доводи сторін у справі.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні даного клопотання.

Дізнавач в судове засідання не з`явився.

Власник майна за клопотанням дізнавача в судове засідання не викликався.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження № 0000301 від 17.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставини правопорушення детально викладені слідчим у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До матеріалів клопотання долучено копію позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відповідачами у якому виступають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які несуть солідарну відповідальність за шкоду, завдану позивачу у розмірі 157 777,00 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявної в матеріалах клопотання, ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: :04:002:0011, площа 4,413 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен, серед іншого, врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Наявність арешту на нерухоме майно позбавляє права його власника розпорядитися вказаним майном (продати, подарувати тощо), однак не забороняє володіти та користуватися ним, у разі якщо це майно залишено у користуванні власника за ухвалою слідчого судді, суду і це не зашкодить інтересам досудового розслідування.

У клопотанні не обґрунтовано вимоги щодо позбавлення права користування земельною ділянкою.

Крім того, частиною 8 ст. 170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Тобто, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких цивільний позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони цивільному відповідачу здійснювати певні дії.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено на суму 157 777,00 грн.

Грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складає 196 737,95 грн.

Таким чином, дізнавачем у клопотанні не обґрунтовано накладення арешту на майно ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:002:0011, площа 4,413 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вид майна, співрозмірність його вартості розміру заявленим позовним вимогам, наявність ще одного відповідача у позові, який несе солідарну відповідальність за відшкодування шкоди, кількість майна, на яке може бути накладено арешт у вказаному кримінальному проваджені, слідчий суддя приходить до висновку про те, що накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: :04:002:0011, площа 4,413 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є завеликим та неспіврозмірним завданій шкоді заходом забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити старшому дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000301 від 17.12.2025, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :04:002:0011, площа 4,413 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

23.01.2026