ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3165/25 Справа № 204/2952/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 серпня 2025 року, про роз`яснення судового рішення, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 серпня 2025 року, задоволено заяву ОСОБА_8 про роз`яснення судового рішення та роз`яснено вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року в частині вимог за цивільним позовом.

12 вересня 2025 року захисник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення обвинувачений отримав отримано 21 серпня 2025 року, після чого у встановлений законом строк подано первісну апеляційну скаргу. При цьому, захисником зауважено, що не ознайомлення з мотивами оскаржуваного рішення, унеможливлювало своєчасне подання апеляційної скарги.

Вислухавши захисника, яка підтримала доводи клопотання та просила поновити строк на апеляційне оскарження вироку, перевіривши та співставшивши доводи клопотання з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не підлягає поновленню, з огляду на таке.

За вимогами ст. 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Оскаржувана ухвала суду постановлена 18 серпня 2025 року, у зв`язку з чим кінцевий строк її оскарження припадає на 25 серпня 2025 року, також враховується, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при проголошенні резолютивної частини був присутній, учасникам справи було роз`яснено порядок та строк апеляційного оскарження.

З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , до Дніпровського апеляційного суду надійшла зі значним пропуском строку, а саме 12 вересня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції 11ЕП №9475 (а.с. 41).

При цьому, захисник ОСОБА_5 в мотивувальній частині апеляційної скарги також не вказує на поважні причини пропуску, чи непереборні обставини щодо пропуску строку та навіть не зазначає відомості про дату отримання повного тексту рішення саме адвокатом.

Також, колегія суддів звертає увагу, що адвокатом не вказано, що не ознайомлення з повним текстом ухвали суду, унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги, при цьому враховується, що обвинувачений згідно мотивувальної частини оскаржуваної ухвали не заперечував проти задоволення клопотання про роз`яснення судового рішення, у зв`язку з чим слід вважати, що сторона захисту була ознайомлена з вимогами клопотання в частині роз`яснення судового рішення.

Слід зауважити, що лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для поновлення пропущеного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено поважних причин пропуску строку на оскарження ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності поважних причин пропуску строку, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження ухвали Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 серпня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 399, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 серпня 2025 року, про роз`яснення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4