УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 22.07.2024

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000661 від 22.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що у зв`язку із військовою Відповідно до Статуту Сумського державного університету, затвердженого Наказом МОН України №1564 від 26.12.23, (далі - Університет) Університет є багатогалузевим (класичним) закладом вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Згідно із приміткою 1 до статті 364 Кримінального кодексу України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на підставі наказу №1406-ІІ по Сумському державному університету від 01.09.2016 переведений на посаду директора навчально-наукового інституту права у зв`язку з обранням за конкурсом. Відповідно до умов контракту та типової посадової інструкції здійснення працівником університету діяльності на посаді директора навчально-наукового інституту/декана факультету на ОСОБА_7 серед іншого, покладені наступні обов`язки:

- додержуватися вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо університетської нормативної бази, зокрема Закону України

«Про засади запобігання і протидії корупції», Кодексу корпоративної культури Сумського державного університету, даної посадової інструкції, наказів та розпоряджень вищих посадових осіб;

- керувати навчальною, методичною, науковою, міжнародною, виховною, організаційною роботою та усіма іншими напрямами діяльності інституту;

- формувати контингент осіб, які навчаються в інституті, а саме: організовувати роботу відбіркової комісії інституту, контролювати дотримання правил прийому вступній компанії за спеціальностями інституту, розробляти план та організовувати профорієнтаційну роботу серед абітурієнтів з України та за кордоном за напрямами підготовки, спеціальностями (спеціалізаціями) інституту;

- дбати про розвиток та збереження матеріальної бази інституту, забезпечувати оптимальне використання коштів, які відповідно до нормативної бази університету надходять на субрахунки інституту та його структурних підрозділів;

- організовувати роботу з акредитації освітніх програм та ліцензування спеціальностей інституту;

- відповідати за кадрову політику в інституті, очолювати конкурсну комісію інституту;

- контролювати дотримання всіма факультетами, кафедрами та іншими підрозділами інституту штатно-фінансової дисципліни;

- здійснювати інші повноваження, передбачені внутрішньо університетською нормативною базою.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше серпня 2024 року, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на створення протиправного механізму отримання неправомірної вигоди від аспірантів СумДУ за захист такими особами дисертацій, шляхом створення штучних перешкод для допуску до попереднього захисту робіт аспірантів СумДУ, недопущення до захисту дисертацій аспірантів СумДУ, впливу на членів апробаційної ради та спеціалізованої вченої ради СумДУ. Користуючись своїм службовим становищем та розгалуженим колом зв`язків із числа співробітників СумДУ, ОСОБА_7 залучив до вказаної протиправної діяльності доцента кафедри адміністративного, господарського права та фінансово-економічної безпеки, на якого покладені додаткові посадові обов`язки заступника директора з наукової роботи Навчально-наукового інституту права СумДУ ОСОБА_6 , поклавши на останню комунікацію та взаємодію із аспірантами СумДУ стосовно безперешкодного захисту останніми дисертацій, підготовку пакету документів на захист таких осіб, безпосередньо отримання грошових коштів за вищевказану протиправну діяльність від аспірантів СумДУ з метою подальшої передачі частини вказаної неправомірної вигоди ОСОБА_7 .

Згідно типової посадової інструкції здійснення працівником університету діяльності на посаді заступника директора з наукової роботи навчально-наукового інституту/декана факультету на ОСОБА_6 , як особу, на яку покладено обов`язки заступника директора інституту з наукової роботи Навчально-наукового інституту права Сумського державного університету, які серед іншого полягали в наступному:

- додержуватися вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо університетської нормативної бази, зокрема Закону України

«Про засади запобігання і протидії корупції», Кодексу корпоративної культури Сумського державного університету, даної посадової інструкції, наказів та розпоряджень вищих посадових осіб;

- брати участь у розробці стратегії розвитку наукової діяльності факультету;

- брати участь у поточному та перспективному плануванні наукової діяльності факультету;

- організовувати науково-дослідну роботу на факультеті та підготовку науково педагогічних і наукових кадрів;

- забезпечувати обговорення результатів наукових досліджень здобувачів наукових ступенів факультету;

- брати участь у складання перспективного плану роботи з кадрового забезпечення діяльності факультету та контролювати його виконання; відповідати за реалізацію на факультеті цільової комплексної програми «Організація наукової роботи студентів в органічному поєднанні з навчальним процесом», зокрема відповідати за формування груп наукового резерву для доаспірантської підготовки;

- організовувати роботу зі щорічної атестації аспірантів і докторантів та затвердження тематики дисертаційних робіт;

- організовувати залучення студентів до наукових досліджень, їх участь у конференціях, конкурсах, виконанні науково-дослідної роботи з оплатою праці;

- організовувати міжнародну наукову та науково-дослідну діяльність, у тому числі направлену на отримання науковими колективами та окремими вченими міжнародних наукових грантів;

- надавати професорсько-викладацькому складу, науковим співробітникам, аспірантам і студентам факультету організаційну, методичну та консультаційну допомогу щодо підготовки до публікації результатів наукових досліджень шляхом публікації відповідних матеріалів у виданнях, які індексуються науковометричними базами даних Scopus та Web of Science;

- брати участь в організації наукових конференцій, які проводяться структурними підрозділами факультету;

- організовувати роботу із впровадження результатів наукових досліджень і розробок на підставі укладених договорів із замовниками; контролювати питання виконання професорсько-викладацьким складом контрактних зобов`язань щодо керування науковою роботою студентів та формалізованої участі у виконанні науково-дослідних робіт;

- здійснювати прийом студентів наукових питань.

Таким чином, ОСОБА_6 працюючи на посаді доцента кафедри адміністративного, господарського права та фінансово-економічної безпеки з покладенням на останню додаткових посадових обов`язків заступника директора з наукової роботи Навчально-наукового інституту права СумДУ є службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

З метою реалізацію попередньо розробленого злочинного плану та пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй службового становища, поєднаному з вимаганням, шляхом впливу на членів апробаційної ради СумДУ, членів спеціалізованої вченої ради СумДУ, а також співробітників СумДУ, усунення штучно створених перешкод для успішного захисту аспірантами СумДУ дисертацій, поклав на ОСОБА_6 обов`язки наукового керівника ОСОБА_8 .

Окрім того, на ОСОБА_6 , як на наукового керівника дисертації ОСОБА_8 , покладено наступні обов`язки: наукове керівництво за науковою роботою аспіранта (ад`юнкта) над дисертацією, проведенням його власного наукового дослідження, надання консультації щодо змісту і методології наукових досліджень аспіранта (ад`юнкта), контролю за виконанням індивідуального плану наукової роботи і відповідає перед вченою радою закладу за належне та своєчасне виконання обов`язків наукового керівника.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість законного підготовлення аспірантом ОСОБА_8 дисертації, законного погодження дисертації, виступаючи її науковим керівником та будучи відповідальною за допущення дисертації ОСОБА_8 до захисту перед разовою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти, діючи умисно та на виконання вказівок ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та використовуючи надані їй повноваження заступника директора з наукової роботи Навчально-наукового інституту права Сумського державного університету та керівника дисертації, одержала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 6 000 доларів США за усунення штучних перешкод в успішному захисті ОСОБА_8 дисертації.

20.09.2024 о 16 год. 12 хв. ОСОБА_8 , маючи намір отримати від наукового керівника ОСОБА_6 рекомендації необхідної навчальної, наукової, довідкової літератури, методичні рекомендації для захисту дисертації прибула до останньої на територію навчального корпусу СумДУ за адресою: м. Суми, вул. Миколи Сумцова, 2, де в ході спілкування ОСОБА_6 , діючи за попередньо розробленим планом ОСОБА_7 та безпосередньо виконуючи його вказівки, висунула незаконну вимогу ОСОБА_8 у передачі їй неправомірної вигоди у сумі 6 000 доларів США задля усунення перешкод в успішному захисті останньою дисертації шляхом надання позитивного висновку щодо дисертації останньої, написання та публікації відповідних матеріалів у виданнях, які індексуються науковометричними базами даних Scopus та Web of Science, підшукування опонентів та рецензентів для захисту дисертації, організації роботи спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти та подальшого сприяння надання вказаною радою позитивного висновку стосовно захисту дисертації ОСОБА_8 , розробки та написання т.зв. «сценарію» захисту дисертації та доведення його до членів спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти та безпосередньо до ОСОБА_8 , також повідомивши при цьому, що у разі ненадання вказаної неправомірної вигоди остання не зможе захистити дисертаційну роботу та здобути науковий ступінь доктора філософії через створення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , членами апробаційної ради та спеціалізованої вченої ради вищого закладу освіти, а також службовими особами СумДУ штучних перешкод для захисту дисертаційної роботи ОСОБА_8

ОСОБА_8 , почувши дану вимогу, розуміючи її протиправність та реальну можливість ОСОБА_6 створити штучні перешкоди для недопущення до захисту останньої, повідомила 23.09.2025 правоохоронні органи про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Надалі, у відповідності до вимог ОСОБА_6 , яка діяла на виконання спільного із ОСОБА_7 попередньо розробленого плану, 21.01.2025 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу службового кабінету КЗ-206 адміністративної будівлі СумДУ за адресою: АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_6 , а остання отримала частину суми неправомірної вигоди в розмірі 3 500 доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 147 542, 85 гривень).

В подальшому, у відповідності до вимог ОСОБА_6 31.01.2025 близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу службового кабінету КЗ-206 адміністративної будівлі СумДУ за адресою: АДРЕСА_1 передала ОСОБА_6 , яка діяла на виконання спільного із ОСОБА_7 попередньо розробленого плану, а остання отримала частину суми неправомірної вигоди в розмірі 2 500 доларів США (згідно курсу Національного Банку України становило 104 560,5 гривень) за безперешкодний захист дисертаційної роботи та здобуття наукового ступеню кандидата юридичних наук.

Так, за наведених вище обставин та у зв`язку з наявністю достатніх доказів, зібраних у ході досудового розслідування, 15.09.2025 громадянину України ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України.

15.09.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено і вилучено:

- купюри, ззовні схожі на грошові кошти, а саме: 10 000 доларів США, 100 000 гривень, 360 фунтів стерлінгів.

Згідно постанови слідчого від 15.09.2025 вказані предмети визнано речовими доказами та приєдані до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 962 Кримінального кодексу України.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 2391, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 3631, 3641, 3652 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту вказаного у клопотанні прокурора майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, а також можливої спеціальної конфіскації.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- купюри, ззовні схожі на грошові кошти, а саме: 10 000 доларів США, 100 000 гривень, 360 фунтів стерлінгів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1