Справа №615/1685/22 Провадження № 1-кп/613/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000345 від 13 жовтня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого ПрАТ «Дата Груп», фахівцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 239-1, ч.2 ст. 240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 239-1, ч.2 ст. 240 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «ПРАЙМ- АЛЬЯНС» без відповідних дозволів, які дозволили б підприємству проводити роботи на земельних ділянках по зняттю поверхневого ґрунтового покрову та добуванню піску, в період з 23 вересня 2020 року по 16 жовтня 2020 року включно, достовірно знаючи про відсутність спеціального дозволу на зняття, збереження, перенесення та використання ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) із земельних ділянок сільськогосподарського призначення :02:000:0623, :02:000:0624, :02:000:0625, :02:000:0626 (наразі об`єднанні в одну земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0721), розташованих за межами населених пунктів, на території Черемушанського старостинського округу Валківської об`єднаної територіальної громади Богодухівського району Харківської області, які належать на праві приватної власності ТОВ «ПРАЙМ -АЛЬЯНС» та мають цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог пунктів «а» та «ґ» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати їх використання за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, в порушення ст. 52 ЗУ «Про охорону земель» згідно з якою встановлено, що при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт, не маючи дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) вищевказаних земельних ділянок, достовірно знаючи про можливість зняття та вивезення ґрунтового покриву з вказаних земельних ділянок, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння ґрунтовим покривом, надав вказівку невстановленим особам про зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) із земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :02:000:0623, :02:000:0624, :02:000:0625, :02:000:0626 за допомогою невстановленої в ході слідства техніки, з метою подальшого використання у власних потребах, тим самим в порушення ч.2 ст. 168 п. «и» ч.ст.121 Земельного Кодексу України, незаконно заволодів поверхневим шаром земель.

Внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, ОСОБА_5 , за допомогою невстановлених осіб та техніки, в період з 23.09.2020 по 16.10.2020 з вказаних земельних ділянок знято та перенесено ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту), а саме із земельної ділянки з кадастровім номером :02:000:0623 незаконно знято поверхневий шар ґрунту на площі 0,7066, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0625 незаконно знято поверхневий шар ґрунту на площі 1,1377 га, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0625 незаконно знято поверхневий шар ґрунту на площі 0,9588 га. Загальна площа на якій знято ґрунтовий покрив становить 2,8031 га. та завдано шкоду, яка становить 169 736,11 грн. та відповідно до примітки до ст. 239-1 КК України є великою матеріальною шкодою.

Крім того, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив зруйнування, що унеможливлює відтворення протягом тривалого часу вказаних земельних ділянок, істотне ушкодження вищевказаної природної території, погіршення екологічної обстановки та втрату родючості ґрунту, порушення структури ґрунту і виведення їх з сільськогосподарського обороту, зняв та переніс ґрунтовий покров (родючий шар ґрунту) у відсутності спеціального дозволу, внаслідок чого створив небезпеку для довкілля, яка виразилася у порушенні властивостей природної поверхневої структури ґрунтового покрову, погіршення стану, складу, корисних властивостей і функцій родючого шару ґрунту та інших пов`язаних із ним природних компонентів, цілісності трав`яного покрову і знищенню біоти, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, ОСОБА_5 будучи директором ТОВ «ПРАЙМ АЛЬЯНС», без відповідних дозволів, які дозволили б підприємству проводити роботи на земельних ділянках по зняттю поверхневого ґрунтового покрову та добуванню корисних копалин, в період з 23 вересня 2020 року по 16 жовтня 2020 року включно, достовірно знаючи про відсутність спеціального дозволу на добування корисних копалин на земельних ділянках сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:000:0623,:02:000:0624, :02:000:0625,:02:000:0626 (наразі об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим - номером :02:000:0721), розташованих за межами населених пунктів, на території Черемушанського старостинського округу Валківської об`єднаної територіальної громади Богодухівського району Харківської області, які належать на праві приватної власності ТОВ «ПРАЙМ - АЛЬЯНС» та мають цільове призначення:для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог передбачених ст.ст. 15, 16, 17, 19, 23, Кодексу України «Про надра», ст.ст. 91, 96, 168 Земельного кодексу України, п.п. 1, 2, 5, 8, постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, не маючи дозволу на користування земельними ділянками для цілей, пов`язаних з використанням надр і належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин, без гірничого відводу та плану розробки родовища корисних копалин, за допомогою спеціальної техніки підрядчика виконання робіт « «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШАТ ТІДЖАРЕТ BE САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ»», діючи умисно, реалізовуючи свій корисливий умисел утворив два кар`єри загальним об`ємом 9368 m3: кар`єр №1 площею 0,4663 га, об`ємом 7397 м3, середня глибина кар`єру становить 1,4 м., на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0625 та :02:000:0626; кар`єр №2 площею 0,0854 га, об`ємом 1971 м3, середня глибина кар`єру становить 4,2 м., на земельних ділянках з кадастровими номерами 63212.88000:02:000:0623 та :02:000:0625 та здійснив самовільний видобуток надр, глибиною понад 2 метра від поверхні землі, в обсязі відповідно до висновку експертного дослідження №СЕ-19/121- 21/4824-ФХД від 11.03.2021 - 3468,96 тон та 11909,17 тон та експертизи «Дослідження грунтів» №СЕ-19/121-21/3211-ФХД від 18.02.2021, а саме дрібнодисперсного суглинку та низькопластичної легкоплавної глини, які відноситься до згідно Постанови КМУ «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12.12.1994 року №827 (у редакції постанови КМУ від 28.12.2011 №1370) і «Про затвердження Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ корисних копалин державного фонду надр до родовищ глинистих порід» затвердженої наказом ДЗК від 17 грудня 2004 року №263 глина належить до корисних копалин багатоцільового призначення і входить в перелік корисних копалин як загальнодержавного, так і місцевого призначення, суглинки відносяться до корисних копалин місцевого значення і використовується для виробництва глиняної цегли, дренажних труб і черепиці.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив зруйнування, що унеможливлює відтворення протягом тривалого часу вказаних земельних ділянок, істотне ушкодження вищевказаної природної території, погіршення екологічної обстановки та втрату родючості ґрунту, порушення структури ґрунту і виведення їх з сільськогосподарського обороту, зняв та переніс ґрунтовий покров (родючий шар ґрунту) у відсутності спеціального дозволу, провів роботи з розкриття товщі ґрунтів та добував корисні копалини (пісок) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, користувався надрами за відсутності спеціального дозволу, а також створив небезпеку для довкілля, яка виразилася у порушенні властивостей природної поверхневої структури ґрунтового покрову, погіршення стану, складу, корисних властивостей і функцій родючого шару ґрунту та інших пов`язаних із ним природних компонентів цілісності трав`яного покрову і знищенню біоти, що спричинило тяжкі наслідки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного і місцевого значення - дрібнодисперсного суглинку та низькопластичної легкоплавкої глини, відбулось утворення локальних ділянок деградованої землі, створено небезпеку для довкілля та заподіяно збитки державі з розмірі 102 264 564, 50 грн. (сто два мільйони двісті шістдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 239-1 КК України - незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля та заподіяло матеріальну шкоду у великому розмірі та як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 КК України - видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Від обвинуваченого ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивує тим, що дана справа підлягає закриттю у зв`язку з спливом строків притягнення його до кримінальної відповідальності. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність у виді обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України правопорушення належить до нетяжких злочинів. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 12 Кримінального кодексу України правопорушення належить до нетяжких злочинів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину. Інформацію про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239-1 КК України та ч. 2 ст. 240 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2020 року. Виходячи з правової позиції Верховного Суду у випадку неможливості встановлення часу скоєння кримінального правопорушення, початок перебігу строку відраховується з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, станом на зараз сплив строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Крім того, відповідно до висновків, викладених в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17 якщо особа звільняться від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали вказане клопотання та просили закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000345 від 13 жовтня 2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239-1 та ч. 2 ст. 240 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України і звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 239-1 та ч. 2 ст. 240 КК України, у зв`язку зі спливом строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно змісту якої під час розгляду справи в повному обсязі підтримує процесуальні та інші дії прокурора у справі.

Представник Валківської міської ради Харківської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву згідно змісту якої заявлений цивільний позов у справі підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши подані заяви, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

За положенням ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктами 3 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини 2 ст. 239-1 КК України, передбачає відповідальність за незаконне заволодіння ґрунтовим покривом ( поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля та заподіяло матеріальну шкоду у великому розмірі, карається обмеженням волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч. 2 ст. 240 КК України передбачає відповідальність за видобування корисних копалин загальнодержавного значення , карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до пункту 1 ч.2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частиною третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 19 листопада 2019 року у справі №345/2618/16-к зроблено висновок: «відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Аналогічний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року №521/8873/18 (51-413 кмо 21). У цій постанові також зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.239-1 КК України та ч. 2 ст. 240 КК України, згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, санкція ч. 2 ст. 239-1 КК України, передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а санкція ч. 2 ст. 240 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Виходячи із того, що згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля та заподіяло матеріальну шкоду у великому розмірі та видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення у період з 23 вересня по 16 жовтня 2020 року п`ятирічний строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч. 1 ст.49 КК України, сплинув у жовтні 2025 року, що не заперечується сторонами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Даних про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, наявність у нього судимостей чи обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, в період досудового розслідування або судового розгляду не повідомлялись суду сторонами кримінального провадження, а тому суд вбачає доведеною обвинуваченими вимогу, передбачену ч. 2 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. За положенням ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Проте, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти закриття провадження з відповідних підстав та просив про таке закриття перед судом, його захисником підтримано заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження та їм відомі наслідки такого закриття.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , та впевнившись у його добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відповідає вимогам закону, є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

У даному кримінальному провадженні Богодухівською окружною прокуратурою заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення в сумі 102 434 300,61 грн.

Відповідно до змісту ст. 129 КПК України суд може прийняти рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру.

Суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням кримінальних правопорушень, у разі постановлення ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закриттям провадження, однак згідно з ч. 7 ст. 128 КПК цивільний позов, який залишено без розгляду, може бути пред`явлений в порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок суду відповідає позиції КЦС ВС, викладеній у постановах від 25.05.2021 №466/188/14-к, від 15.01.2019 №185/442/16-к, від 24.05.2018 №531/2332/14-к.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільного позову, поданого Богодухівською окружною прокуратурою .

Разом з тим, суд роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не є реабілітуючою підставою, а тому потерпілі не позбавлені процесуальної можливості звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного суду від 27 січня 2025 року у справі № 537/984/20 (провадження № 51-1747км22).

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02 грудня 2021 року у справі № 449/1689/19.

Так, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року ( справа №203/241/17, провадження 51-4251км21) сформований висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, у тому числі і витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, відносяться на рахунок держави, окрім витрат пов`язаних з залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати, на залучення експертів: в сумі 3 922,80 грн., за проведення дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.8. « Дослідження грунтів» ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/3211-ФХД від 18.02.2021), в сумі 1 961,40 грн., за проведення дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.8. « Дослідження грунтів» ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/4824-ФХД від 11.03.2021), в сумі 22 309,30 грн. за проведення комплексної судової інженерно екологічної та економічної експертизи (висновок експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №8039/8498/9695-9697/9698-9700 від 29.04.2021), в сумі 6 864,80 грн. за проведення судової комп`ютерно технічної екпертизи ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/12588-КТ від 21.07.2021), в сумі 12 870,75 грн. за проведення комплексної судової інженерно екологічної та економічної експертизи ( висновок експерта Національного наукового центру « Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №18713/18714 від 14.09.2021), слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 122, 125, 129, 284-286, 288, 372 КПК України, ст.ст. 12, 44, 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000345 від 13 жовтня 2020 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.239-1, ч. 2 ст. 240 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов Богодухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Харківській області, Валківської міської ради до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з аналогічним позовом для вирішення питань про відшкодування шкоди.

Процесуальні витрати на залучення експертів: в сумі 3 922,80 грн., за проведення дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.8. « Дослідження грунтів» ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/3211-ФХД від 18.02.2021), в сумі 1 961,40 грн., за проведення дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.8. «Дослідження грунтів» ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/4824-ФХД від 11.03.2021), в сумі 22 309,30 грн. за проведення комплексної судової інженерно екологічної та економічної експертизи (висновок експерта Національного наукового центру « Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №8039/8498/9695-9697/9698-9700 від 29.04.2021), в сумі 6 864,80 грн. за проведення судової комп`ютерно технічної експертизи ( висновок експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру № СЕ-19/121-21/12588-КТ від 21.07.2021), в сумі 12 870,75 грн. за проведення комплексної судової інженерно екологічної та економічної експертизи ( висновок експерта Національного наукового центру « Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №18713/18714 від 14.09.2021) - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом семи діб з дня її проголошення.

СУДДЯ