Справа № 157/2193/25 Провадження №11-сс/802/686/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 10 грудня 2025 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна (ЄРДР №0000651),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 10 грудня 2025 року клопотання слідчого Слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 задоволено частково. Накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на вилучені під час обшуку 06.12.2025 автомобіль марки «Фіат Скудо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та телефон марки «Xiaomi Redmi 14C», ІМЕІ: НОМЕР_2 . Відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна в частині користування вилученим майном. Автомобіль марки «Fiat Scudo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повернено власнику ОСОБА_9 на відповідальне зберігання. Телефон марки «Xiaomi Redmi 14C», ІМЕІ: НОМЕР_2 , повернено володільцю ОСОБА_10 на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що з метою запобігання можливості відчуження майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, з метою його збереження, є підстави для накладення арешту на це майно шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, що є розумним та співрозмірним обмеженням права власності на цій стадії кримінального провадження та не тягне негативних наслідків для їх фактичних володільців. Разом з тим, з огляду на зазначене автомобіль марки «Fiat Scudo» та телефон марки «Xiaomi Redmi 14C» повернено власникам на відповідальне зберігання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був повністю задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що майно визнано речовим доказом, є засобом і знаряддям вчинення кримінального правопорушення. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та повністю задовольнити клопотання про арешт майна, також шляхом заборони користування ним.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, міркування представника власників майна, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, в частині відмовити в заборонні користуванні майном, слідчий суддя дотримався в повній мірі вказаних вимог закону.

Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З витягу ЄРДР убачається, що здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000651 від 06.12.2025, за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що мало місце 06.12.2025 у с. Ветли Камінь-Каширського району Волинської області за ч. 3 ст. 332 КК України.

Із протоколу обшуку від 06.12.2025 встановлено, що під час його проведення в автомобілі марки «Fiat Scudo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявлено та вилучено телефон марки «Xiaomi Redmi 14C», ІМЕІ: НОМЕР_2 та автомобіль марки «Fiat Scudo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 07.12.2025 останні визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Суд погоджується із висновками слідчого судді, що на цьому етапі кримінального провадження вилучені автомобіль та телефон мають ознаки речових доказів, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна в частині користування вилученим майном. Автомобіль марки «Fiat Scudo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повернено власнику ОСОБА_9 на відповідальне зберігання. Телефон марки «Xiaomi Redmi 14C», ІМЕІ: НОМЕР_2 , повернено володільцю ОСОБА_10 на відповідальне зберігання, оскільки це є розумним та співрозмірним обмеженням права власності на цій стадії кримінального провадження та не тягне негативних наслідків для їх фактичних володільців, що є достатнім заходом для збереження майна.

Тому, з доводами, які викладені в ухвалі слідчого судді, повністю погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано відмовив в накладенні арешту в частині користування вилученим майном, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 10 грудня 2025 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді