Справа № 462/840/26
провадження 1-кп/462/330/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представник потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000450 від 26.12.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

03.02.2026 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000450 від 26.12.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої заявила клопотання про направлення даного обвинувального акту до Львівського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки злочини, згідно обвинувального акту, передбачені ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України, вчинені по вул. Чупринки, 69, де вчинялися реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що відноситься до територіальної юрисдикції Франківського районного суду м. Львова.

Прокурор просила скерувати обвинувальний акт за підсудністю до належного суду, а саме до Франківського районного суду м. Львова, оскільки вона, при скеруванні такого до суду, помилково вважала, що адреса: м. Львів, вул. Г. Чупринки, 69, де вчинялися реєстраційні дії щодо майна, належить до територіальної юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова.

Обвинувачена представник потерпілого не заперечували щодо скерування справи за підсудністю до належного суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України вбачається, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, серед яких найбільш тяжким кримінальним правопорушенням на момент вчинення є ч. 3 ст. 190 КК України.

Положеннями ч. 3 ст. 190 КК України (на момент вчинення) передбачено відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Як вбачається з обвинувального акту (а.с. 5-14), ОСОБА_4 , зокрема, ставиться в провину, що вона, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, маючи умисел на протиправне заволодіння нерухомим майном, у невстановленому досудовим розслідуванням час і місці, однак не пізніше 16.05.2017 року, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, а саме: об`єктом нерухомого майна за адресою: вул. О. Сластіона, 2/90, м. Львів, прибула до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, що за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у даному приміщенні, ОСОБА_4 , володіючи інформацією про те, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом приватної власності іншої особи і вона не має права на вказане майно, 16.05.2017 року подала державному реєстратору заяву про прийняття спадщини за заповітом, до якої долучила завідомо підроблений офіційний документ - заповіт ОСОБА_7 , який був посвідчений Домашівською сільською радою Сокальського району Львівської області від 18.12.1999 року. На підставі поданого ОСОБА_4 завідомо підробленого офіційного документу державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , 03.07.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 3-1213 та внесено відомості про реєстрацію права власності у спадковому реєстрі на об`єкт нерухомості, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використавши завідомо підроблені документи, діючи шляхом введення в оману особи, уповноваженої на вчинення юридично значущих дій, використавши завідомо підроблений офіційний документ, шляхом вчинення дій, спрямованих на зміну права власності на об`єкт нерухомого майна, шахрайським способом заволоділа об`єктом нерухомого майна, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої час вчинення кримінального правопорушення (злочину) становила 393 826 грн, що відповідно до примітки ст. 185 КК України станом на 01.01.2017 року є майновою шкодою у великих розмірах.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. ст. 190 КК України (шахрайство) вважається закінченим з моменту заволодіння майном або придбанням права на майно.

Враховуючи наведене, в даному випадку об`єктивна сторона, яка полягала у заволодінні чужим майном шляхом обману виконувалась у приміщенні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Г. Чупринки, 69.

Окрім цього, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. ст. 209 КК України (легалізація/відмивання майна, одержаного злочинним шляхом) вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з дій: фінансової операції, правочину, набуття, володіння, використання, приховування або маскування походження такого майна. Злочин є формальним і не вимагає настання реальних шкідливих наслідків.

Враховуючи наведене, в даному випадку об`єктивна сторона, яка полягала у здійсненні легалізації майна одержаного злочинним шляхом, а саме квартири АДРЕСА_3 , через укладення 19.07.2017 року договору купівлі-продажу такої квартири, виконувалась у приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Місце вчинення кримінального правопорушення це місце здійснення суспільно небезпечного діяння, конкретизована частина простору, з вчиненням (чи не вчиненням) у якій суспільно небезпечного діяння кримінальний закон пов`язує наявність певного складу злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Беручи до уваги наведене, зокрема те, що найбільш тяжке кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 190 КК України, вчинено, згідно обвинувального акту, за адресою: м. Львів, вул. Г. Чупринки, 69, тобто, на території, яка не належить до територіальної юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова, а порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення, відтак суд приходить до висновку про необхідність направлення кримінального провадження разом із поданням до Львівського апеляційного суду для вирішення питання направлення даного провадження із Залізничного районного суду м. Львова на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст. 32, 34, 314 КПК України, суд,

постановив:

направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000450 від 26.12.2025 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до Львівського апеляційного суду для вирішення питання направлення даного провадження із Залізничного районного суду м. Львова на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1