Справа № 219/3572/21
У Х В А Л А

12 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг в дистанційному режимі кримінальне провадження за № 0000207 від 09 березня 2021 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Артемівськ, Донецької області, громадянина України, з середньо освітою, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Артемівського міського суду Донецької області від 14 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 16 грудня 2020 року звільненого від відбування покарання умовно ? достроково на одинадцять місяців та одинадцять днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03.11.2025 року надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченнюОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором змінено обвинувачення та перекваліфіковано дії ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 08 березня 2021 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи по АДРЕСА_2 не горить світло, після чого в нього виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна для подальшого звернення його в свою власність.

Реалізуючи свій намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 ,, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи таємно та умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та соціально-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його дії порушують гарантоване Конституцією України право особи на недоторканість житла та іншого володіння, діючи умисно, з метою незаконного проникнення до іншого володіння особи, перестрибнув через паркан, тобто проник до території вказаного домоволодіння. Останній реалізуючи свій злочинний намір, та перебуваючи на зазначеній: території, поряд з будинком знайшов дерев`яну палицю, за допомогою якого пошкодив, а саме розбив скло вікна розташованого зі сторони городу з правої бічної сторони будинку.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, через вікно, яке він розбив, проник до приміщення вказаної будівлі, де з ліжка розташованого в спальній кімнаті підняв ковдру різнобарвну, розміром 2100x2200, вартістю 230 грн., в яку загорнув 2 (дві) пір`яні подушки, вартістю 200 грн.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з кухонної тумби розташованої в кухні вказаного будинку підняв правою рукою алюмінієву каструлю об`ємом 10 літрів, вартістю 110 грн., та лівою рукою алюмінієву каструлю об`ємом 20 літрів, вартістю 160 грн., які поставив одна на одну та покинув приміщення будинку через пластикове вікно розташоване в ванній кімнаті з викраденим майном.

Далі, продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, увійшов через незачинені двері господарської будівлі (сараю), розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де серед речей знайшов тачку складну, виготовлену з металу, двоколісну, вартістю 100 грн., на яку погрузив всі вищевказані предмети, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальний збиток на загальну суму 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В підготовчому засіданні захисниця підтримала раніше подане клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання захисниці обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, за таких підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою, та однією з умов його застосування є згода підозрюваного, отже цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року, у справі №556/554/16-к.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно із ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України 08.03.2021 року та відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що з часу вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку минуло більше трьох років, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України.

Отже, оскільки обвинуваченого ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності за дії, що мали місце у 08.03.2021 року, а передбачені ст. 49 КК України строки давності минули, суд вважає, що його слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000207від 09.03.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 371 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисниці обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000207, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2021 року, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000207 від 09 березня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1