СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/86/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2026 слідчому судді надійшло вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке обгрунтоване таким.

Слідчим управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Матеріалами кримінального провадження установлено, що на території м. Ірпінь Бучанського р-ну Київської області громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України та інших осіб з використанням електронно обчислювальної техніки створено та адмініструються телеграм канали та веб-ресурси під виглядом надання інвестиційних послуг тощо.

24.12.2025 у ході санкціонованого обшуку транспортного засобу PORSCHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким користується ОСОБА_5 , були виявлені та вилучені речі, які мають значення для кримінального провадження як речові докази, що з урахуванням правил п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є підставою для накладення на них арешту.

До клопотання додані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Також прокурор подав заяву, в якій просить подане клопотання розглянути без його участі та через достатню обґрунтованість клопотання задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищенаведені положення закону, з метою забезпечення збереження арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Неприбуття сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду поданого клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали поданого клопотання, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 сттатті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

24.12.2025 у ході санкціонованого обшуку транспортного засобу PORSCHE CAYENNE, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким користується ОСОБА_5 , були виявлені та вилучені такі речі:

-транспортний засіб марки PORSCHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 ;

-ключі від транспортного засобу моделі PORSCHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 .

Прокурором відділу Київської обласної прокуратури 25.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, а також обґрунтовано визнане речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000396 від 12.11.2025 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, які було вилучено в ході проведення обшуку транспортного засобу PORSCHE CAYENNE, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на:

-транспортний засіб марки PORSCHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 ;

-ключі від транспортного засобу моделі PORSCHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9