КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3017/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2025 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0001041, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 146 КК України.

Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, а також скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року про обрання щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначає, що до підозрюваного ОСОБА_7 вже попередньо обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Одеси, а тому винесення ухвали Печерським районним судом м. Києва від 02.03.2021 року є таким, що порушує законні права ОСОБА_7 .

Вказує на те, що суд першої інстанції не провів всебічного аналізу наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, та не надав належної оцінки щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена без дотримання вимог процесуального законодавства та норм матеріального права, а також є необґрунтованою, оскільки судом було не повно з`ясовано обставини справи.

Також зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає завданню і основним засадам кримінального судочинства в силу допущених порушень прав підозрюваного, захищених як Конституцією України, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, всупереч закріпленим в національному законодавстві України засадам верховенства права, законності, а також необхідності врахування судової практики ЄСПЛ при здійсненні судочинства.

При цьому, вважає, що прокурором не було доведено, що обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Обраний запобіжний захід не відповідає завданню кримінального судочинства, визначеному у ст. 2 КПК України, оскільки його застосування без достатніх правових підстав суперечить принципу справедливого балансу між суспільними інтересами та правами особи.

Таким чином вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 двічі, є грубим порушенням положень чинного законодавства України, необ`єктивним розглядом справи та є таким, що порушує права підозрюваного.

При розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний не був присутній, не знав про обрання такого запобіжного заходу, не отримував рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.05.2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що апелянту стало відомо, що матеріали даного провадження знищені, про що надається відповідне підтвердження.

Зазначає, що вказана ситуація свідчить про суттєве порушення прав ОСОБА_7 на справедливий суд, адже у разі затримання він має бути доставлений для розгляду даного клопотання, проте це неможливо здійснити, в тому числі ретроспективно дослідити спосіб оповіщення ОСОБА_7 щодо вручення йому повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні.

Вказує, що ОСОБА_7 не було повідомлено належним чином ані про вручення письмового повідомлення про підозру, ані про дату та час судового засідання.

Представники правоохоронних органів були обізнані, що станом на час реєстрації даного кримінального провадження він знаходився за кордоном та не здійснили всіх належних заходів з метою повідомлення йому про дату та час судового засідання, незважаючи на те, що ОСОБА_7 мав змогу бути присутнім на судовому засіданні хоча б в режимі відеоконференції.

16.07.2025 на адресу Київського апеляційного суду м. Києва надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких захисник вказує на те, що постановою від 22.10.2020 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Посилається на те, що сторона обвинувачення знала, що з 12.09.2019 року ОСОБА_7 не знаходиться на території України, покинув її легально через пункт пропуску та проживав в Європейському Союзі разом із батьками похилого віку.

Зазначає, що підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими б обґрунтовувалась підозра та апеляційний суд позбавлений можливості перевірити, що саме вказані матеріали були надані до суду першої інстанції для встановлення обґрунтованості підозри.

Також відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 викликався до правоохоронних органів та що він взагалі був обізнаний про наявність даного письмового повідомлення про підозру на момент її вручення, а також, на момент подання клопотання про обрання йому запобіжного заходу.

В матеріалах справи відсутня інформація про судове рішення щодо примусового приводу та дозволу на затримання ОСОБА_7 .

Так, підставою для застосування виключного запобіжного заходу є оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, проте на момент винесення спірної ухвали, такого рішення Інтерполу не було.

Більш того, суд не розглядав реальної можливості щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, як і альтернативного. В ухвалі суду не зазначено будь-яких обставин застосування ОСОБА_7 фізичного насильства до потерпілих, а тому суд першої інстанції неправомірно не розглядав питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу.

Скаржник посилається і на те, що з ухвали суду не вбачається, що ОСОБА_7 порушував будь-які процесуальні обов`язки та був обізнаний про їх існування взагалі.

23.09.2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких захисник зазначає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які документи, які підтверджують направлення ОСОБА_7 документів про виклик та письмового повідомлення про підозру, відсутня інформація про опублікування повісток або повідомлення про підозру на офіційних ресурсах або в засобах масової інформації.

Захисник зауважує, що наявні в матеріалах рапорти не можна вважати документами, які підтверджують проведення процедури відповідно до глави 11 КПК України.

Так, письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, в порушення вимог ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, не було надіслано поштою за останнім відомим місцем проживання підозрюваного, враховуючи, що сторона обвинувачення стверджує, що на момент оголошення підозри їй не було відомо, що підозрюваний перебуває за межами України.

Вказане свідчить, що ОСОБА_7 не вважається таким, який належним чином повідомлений про виклик.

Таким чином, на момент виконання стороною обвинувачення вимог ст.ст. 276-278 КПК України, органу досудового розслідування було достеменно відомо про перебування ОСОБА_7 за кордоном, тобто стороною обвинувачення не виконано вимог ч. 7 ст. 135 КПК України, а відтак порушено порядок повідомлення особі про підозру.

Наявні в матеріалах рапорти не є належними доказами виконання вимог ст. 135 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання слідчогорозглянуто слідчим суддею 02.03.2021 року без виклику підозрюваного, копію повного тексту останнім не отримано, а апеляційну скаргу подано до суду 27.03.2025 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001041 від 28.10.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше червня 2018 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , для систематичного вчинення вимагань, зорганізувалися у злочинну групу та в період з червня 2018 року по листопад 2019 року вчинили вимагання майна у ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

В період з червня 2018 року по 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_7 у складі організованої злочинної групи, спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , діючи у м. Києві та Київській області, із погрозами застосування насильства над потерпілою та її близькими родичами, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вчинили вимагання коштів у ОСОБА_15 , заволодівши при цьому 4,5 тис. доларів США, що згідно курсу Національного банку України склало 126 тис. 360 гривень.

Крім того, в період з 28 листопада 2018 року і по 12 лютого 2019 року, ОСОБА_7 , у складі організованої злочинної групи, спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , діючи у м. Києві, із погрозами застосування насильства над потерпілим, з погрозою вбивства вчинили вимагання коштів у ОСОБА_16 .

Також, з 29 листопада 2018 року і по 11 грудня 2018 року, ОСОБА_7 , у складі організованої злочинної групи, спільно із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи у м. Києві, із погрозами застосування насильства над потерпілим, з погрозою вбивства вчинили вимагання коштів у ОСОБА_17 , заволодівши при цьому коштами в розмірі 6 тис. доларів США, що згідно курсу НБУ склало 169 тис. 614 гривень та 85 тис. гривень, а всього на загальну суму 254 тис. 614 гривень.

Крім цього, 25 грудня 2018 року, ОСОБА_18 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, діючи у м. Києві, незаконно позбавивши волі ОСОБА_19 , вчинили вимагання у нього грошей, при цьому заволодівши в останнього 20 тис. грн.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеса, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання якого не встановлене, який раніше був засуджений 10.09.2008 року Приморським судом м. Одеси за ч. 3 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки.

13.11.2019 року у кримінальному провадженні №0007474 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_13 , ОСОБА_11 - співучасників кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7

14.11.2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України.

14.11.2019 року складено письмове повідомлення про підозру іншому співучаснику кримінальних правопорушень - ОСОБА_14 , яке у зв`язку із не встановленням місця перебування останнього, вручено у спосіб, передбачений Главою 11 КПК України.

19.11.2019 року прийнято рішення про оголошення ОСОБА_14 в розшук.

02.01.2020 року за клопотанням слідчого у кримінальному провадженні №0007474 першим заступником Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 14.02.2020 року.

20.01.2020 року підозрюваного ОСОБА_14 було затримано на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання у вигляді тримання під вартою та того ж дня йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.146 КК України.

06.02.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007474 до шести місяців, тобто до 14.05.2020 року.

27.04.2020 року матеріали досудових розслідувань, що здійснюються у кримінальних провадженнях №0007474 та №0014567 об`єднані в одне провадження з №0014567.

30.04.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0014567 до дев`яти місяців, до 14.08.2020 року включно.

23.06.2020 року матеріали досудових розслідувань, що здійснюються у кримінальних провадженнях №0010860 та №0014567 об`єднані в одне провадження за №0010860.

03.08.2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0010860 до дванадцяти місяців, до 14.11.2020 року.

19.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 ОСОБА_14 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

19.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 ОСОБА_11 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.186 КК України.

27.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 ОСОБА_13 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.4 ст. 189 КК України.

19.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.189 та ч. 4 ст. 189 КК України, яке у зв`язку із невстановленням місця його перебування, вручено у спосіб, передбачений Главою 11 КПК України.

22.10.2020 року слідчим прийнято рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_12 в розшук.

28.10.2020 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України були виділені в окреме провадження за №0001042.

19.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, яке у зв`язку із невстановленням місця перебування останнього, вручено у спосіб, передбачений Главою 11 КПК України.

В ході розслідування становлено, що ОСОБА_7 12.09.2019 року покинув територію України у напрямку Київ - Франкфурт (лист Державної прикордонної служби України № 0.184-11534/0/15-20 вих. від 10.04.2020 року) та назад не повертався.

Окрім того, встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000290 від 19.03.2018 року за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні, 16.09.2019 року слідчим винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_7 , а 22.06.2020 року про оголошення його в міжнародний і розшук.

26.06.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у кримінальному провадженні №0000290 ОСОБА_7 , за його відсутності, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

21.10.2020 року в ході спілкування, за допомогою інтернет зв?язку з використанням мобільного терміналу, слідчого ОСОБА_9 із ОСОБА_7 , встановлено обізнаність останнього про виклик його до Головного слідчого управління НП України, перебування його в розшуку, який здійснюється правоохоронними органами Одеської області. Також ОСОБА_7 повідомив про перебування його на території російської федерації та те, що повертатися в Україну найближчим часом не буде.

22.10.2020 року у кримінальному провадженні №0010860 слідчим прийнято рішення про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 .

28.10.2020 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України виділені в окреме провадження за №0001041.

02.03.2021 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий у клопотанні зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

По епізоду вимагання у ОСОБА_15 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2019;

- показаннями свідка ОСОБА_21 ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- речовим доказом - розпискою, долученою потерпілою ОСОБА_15 про передачу ОСОБА_14 23.10.2018 коштів в розмірі 4 тис. 500 доларів США;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19-20/10125-ПЧ від 02.06.2020;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_16 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

- відеозаписом фіксації потерпілим ОСОБА_16 дій ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_23 про обставини вчинення щодо ОСОБА_16 злочину, який був його очевидцем;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- показаннями свідка ОСОБА_24 ,

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_17 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_17

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_19 та незаконного позбавлення волі останнього:

- показаннями потерпілого ОСОБА_19 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- листом з КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» від 20.05.2020

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_27 ;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл»;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у АТ КБ «Приватбанк».

Так, з урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

З даних підстав орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, не будучи ізольованим від суспільства, з високою вірогідністю може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Вказаний ризик підтверджується наявністю в підозрюваного паспорту для виїзду за кордон, його тривале, з 12.09.2019 року, перебування за межами території України, притягненням його також іншим органом досудового розслідування - СУ ГУ НП в Одеській області до кримінальної відповідальності за вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів із погрозами застосування насильства та погрозою вбивства щодо потерпілих, а тому, не будучи ізольованим від суспільства, може і надалі загрожувати їх життю чи здоров`ю, незаконно впливати на них чи свідків, шляхом їх залякування.

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Даний ризик обґрунтовується тим, що у даному кримінальному провадженні не в повному обсязі встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності інші учасники злочинної групи, а тому орган досудового розслідування вважає, що, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникнення кримінальної відповідальності щодо себе чи інших учасників злочинної групи.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше вчиняв умисне кримінальне правопорушення, за що 10.09.2008 року був засуджений Приморським судом м. Одеси за ч. 3 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки, однак у даний час знову підозрюється у вчиненні п`яти епізодів умисних корисливих кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні та одного епізоду кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000290, досудове розслідування якого здійснює СУ ГУ НП в Одеській області.

Також слідчий зазначив, що за даних підстав орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі з високою вірогідністю продовжить вчинення інших кримінальних правопорушень.

З огляду на вказане, застосування до ОСОБА_7 інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0001041, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 146 КК України.

Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 193 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України.

На підставі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Зокрема, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме:

По епізоду вимагання у ОСОБА_15 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2019;

- показаннями свідка ОСОБА_21 ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- речовим доказом - розпискою, долученою потерпілою ОСОБА_15 про передачу ОСОБА_14 23.10.2018 коштів в розмірі 4 тис. 500 доларів США;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19-20/10125-ПЧ від 02.06.2020;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_16 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

- відеозаписом фіксації потерпілим ОСОБА_16 дій ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_23 про обставини вчинення щодо ОСОБА_16 злочину, який був його очевидцем;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- показаннями свідка ОСОБА_24 ,

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_17 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_17

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна»;

По епізоду вимагання у ОСОБА_19 та незаконного позбавлення волі останнього:

- показаннями потерпілого ОСОБА_19 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- листом з КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» від 20.05.2020

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_27 ;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у ТОВ «Лайфселл»;

- інформацією, отриманою в ході здійснення тимчасового доступу у АТ КБ «Приватбанк».

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність по справі інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик переховування від органів досудового розслідування та суду) вбачається з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України, які не передбачають можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Тяжкість злочину та серйозність покарання створюють реальний ризик ухилення від кримінальної відповідальності шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора чи суду або зміни місця проживання. Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 має закордонний паспорт для виїзду за кордон, отже є вірогідність вважати, що останній має достатні можливості для ухилення від органів досудового розслідування чи суду, зокрема шляхом зміни місця проживання як на території України, так і за її межами.

Зокрема, відповідно до даних Державної прикордонної служби України, за період з 12.09.2019 року по дату звернення слідчого з клопотанням ОСОБА_7 державний кордон України через офіційні пункти пропуску не перетинав. На теперішній час, підозрюваний перебуває за межами країни з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні) підтверджується тим, що у ході досудового розслідування допитано свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані частини з яких зазначено у додатках до зазначеного клопотання. Крім цього, на даному етапі досудового розслідування встановлено не повне коло свідків та осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів із погрозами застосування насильства та погрозою вбивства щодо потерпілих, а тому, не будучи ізольованим від суспільства, може і надалі загрожувати їх життю чи здоров`ю, незаконно впливати на них чи свідків шляхом їх залякування.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, колегія суддів також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання показань від свідків у кримінальному провадженні, за якої на стадії досудового розслідування показання отримуються під час допиту слідчим, прокурором, а на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише під час досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у даному кримінальному провадженні не в повному обсязі встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності інші учасники злочинної групи, а тому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності щодо себе чи інших учасників злочинної групи.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше вчиняв умисне кримінальне правопорушення, за що 10.09.2008 року був засуджений Приморським судом м. Одеси за ч. 3 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 роки, однак у даний час знову підозрюється у вчиненні п`яти епізодів умисних корисливих кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні та одного епізоду кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000290, досудове розслідування якого здійснює СУ ГУ НП в Одеській області.

За даних підстав колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з високою вірогідністю продовжить вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, існує реальний ризик, що ОСОБА_7 може здійснити й інші кримінальні правопорушення, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею враховано, що згідно наявних у матеріалах судового провадження даних Державної прикордонної служби України, за період з 12.09.2019 року по дату звернення слідчого до суду з клопотанням ОСОБА_7 державний кордон України через офіційні пункти пропуску не перетинав. На теперішній час, підозрюваний перебуває за межами країни з метою уникнення кримінальної відповідальності. На даний час місцезнаходження ОСОБА_7 невідоме.

В матеріалах кримінального провадження №0001041 міститься лист Державної прикордонної служби України № 0.184-11534/0/15-20 вих. від 10.04.2020 року, в якому вказано, що підозрюваний 12.09.2019 року покинув територію України у напрямку Київ - Франкфурт, та назад не повертався.

Також, слідчим суддею обґрунтовано враховано, що 22.10.2020 року слідчим прийнято рішення про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 .

З наведеного убачається, що слідчим суддею при розгляді клопотання у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного та конкретними ознаками інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, та підстав для залишення без задоволення клопотання слідчого колегія суддів не вбачає.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що щодо підозрюваного ОСОБА_7 вже раніше було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують, оскільки обрання запобіжного заходу у іншому кримінальному провадженні не свідчить про відсутність необхідності застосування та не виключає можливості застосування забіжних заходів у даному кримінальному провадженні №0001041.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема неналежність та недопустимість долучених до клопотання слідчого доказів, є безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 189 КК України.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Надаючи оцінку твердженням апелянта про неотримання ОСОБА_7 документів про виклик та письмового повідомлення про підозру колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із долучених до клопотання слідчого матеріалів кримінального провадження, зокрема, з рапорту старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП підполковника ОСОБА_28 , від 13.10.2020 року (а.п. 133 т.1), слідчим був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вручення повістки про виклик у кримінальному провадженні №0010860 від 28.10.2020 року. По прибутті за вказаною адресою в ході бесіди з ОСОБА_29 , батьком ОСОБА_7 , той повідомив, що сина не бачив декілька місяців, спілкувався з ним останній раз приблизно один місяць назад по телефону.

Зі слів ОСОБА_29 , син проживає в м. Києві, де саме йому не відомо. Від дачі пояснень останній відмовився. Повістка про виклик ОСОБА_7 була вручена ОСОБА_29 .

Відповідно до рапорту старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 від 16.10.2020 року (а.п. 134 т. 1) за повісткою про виклик на 19.10.2020 року для участі у слідчих діях, яка була вручена батькові ОСОБА_29 , ОСОБА_7 не прибув.

Також, 16.10.2020 року о 17:22 слідчим був здійснений виклик у програмі відеотелефонії «FaceTіme» на номер НОМЕР_1 та співрозмовник представився ОСОБА_30 , який в розмові повідомив, що знаходиться на території російської федерації та повертатись в Україну не планує. ОСОБА_7 було роз`яснено суть виклику.

Також ОСОБА_7 підтвердив, що йому відомо про те, що він знаходиться у розшуку, який здійснюється правоохоронними органами Одеської області.

Розмова слідчого із ОСОБА_7 фіксувалася за допомогою диктофону марки «SONY» (до рапорту додано скопійований запис розмови на оптичному носієві - диску CD-R.

Відповідно до рапорту старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП підполковника ОСОБА_28 , від 22.10.2020 року (а.п. 135 т. 1), з метою вручення повідомлення про підозру від 19.10.2020 року та з метою вручення повістки про виклик у кримінальному провадженні №0001041 від 28.10.2020 року, слідчим був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 .

По прибутті за вказаною адресою в ході бесіди з ОСОБА_29 , батьком ОСОБА_7 , останній повідомив, що отримувати повістку про виклик сина, а також отримувати повідомлення про підозру, категорично відмовляється. ОСОБА_29 роз`яснено, що його син являється підозрюваним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, та викликається на 10 год. 00 хв. 27.10.2020 року до ГСУ НП України для допиту у якості підозрюваного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Водночас, в силу приписів ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Аналіз положень ст. 135 КПК вказує на те, що законодавством передбачено низку альтернативних способів сповіщення особи про виклик/повідомлення, водночас такі способи не є взаємовиключними.

Законодавець не встановлює будь-яких заборонних норм щодо здійснення виклику/повідомлення особи, зокрема, телефоном чи електронною поштою, навіть якщо вона тимчасово чи постійно проживає за межами України.

Процесуальне законодавство не пов`язує порядок вручення судового виклику з бажанням учасника провадження одержати такий судовий виклик. Підозрюваний може не ознайомлюватись зі змістом виклику, направленого телефоном або поштою, проте це не може бути свідченням недотримання слідчим визначеного КПК порядку сповіщення підозрюваного про час та місце його виклику.

З аналізу положень Законів України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне місце проживання, Податкового кодексу України, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, у випадку зміни проживання у зв`язку з виїздом за кордон особа має виконати певні обов`язки та здійснити певні дії, необхідні для зміни свого місця проживання, а саме: зняття з реєстрації місця проживання; внесення відомостей до паспорта громадянина України для виїзду за кордон в частині, що стосується оформлення виїзду на постійне проживання за кордон; подання довідки про реєстрацію місця проживання.

Без проходження вказаних процедур не може відбуватися автоматична зміна статусу відповідної особи і вона продовжує вважатися такою, що має постійне місце проживання в Україні, оскільки зміна місця проживання не відбувається автоматично, з огляду на строк фактичного проживання особи за встановленою адресою. Визначення місця проживання особи для направлення повістки/повідомлення жодним чином не обумовлюється терміном її можливої відсутності за визначеною згідно законодавства адресою місця проживання (у тому числі від терміну відсутності відповідної особи на території України протягом окремого періоду).

Процедура зміни місця проживання потребує від особи здійснення активних дій, а у разі зайняття пасивної позиції, особа свідомо наражає себе на можливі негативні наслідки, які можуть настати з причин не проведення відповідних процедур, пов`язаних зі зміною місця проживання.

Таким чином, дії органу досудового розслідування щодо вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик до органу досудового розслідування батьку підозрюваного, (тобто скерування за відомими слідству адресами ймовірного перебування останнього) узгоджуються із вимогами чинного КПК України щодо повідомлення про підозру особи, місцезнаходження якої станом на день вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень не встановлено.

Всупереч доводам скаржника, колегія суддів приймає вищевказані рапорти слідчих в якості документів, які підтверджують проведення органами досудового розслідування процесуальних дій, направлених на вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру та викликів до правоохоронних органів, у відповідності до вимог глави 11 КПК.

Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування були вчинені всі можливі та необхідні дії щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, шляхом направлення повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Отже, ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи характер, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер, специфіку та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи скаржника про безпідставність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, законодавцем передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності декількох обставин, які одна від одної не залежать.

У зв`язку із перебуванням підозрюваного за межами України та переховування від органів досудового розслідування, останнього оголошено у розшук, а в подальшому - у міжнародний розшук, що підтверджується постановою слідчого від 22.10.2020 року, яка в свою чергу оскарженню та скасуванню не підлягає.

Отже, КПК України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Зі змісту даної норми закону випливає, що такий розшук може бути державним, міждержавним, міжнародним. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. За наявності підтвердження відомостей про виїзд розшукуваної особи з України міжнародний розшук оголошується негайно. Міжнародний розшук не замінює собою міждержавний розшук в межах певного кола держав і може здійснюватися паралельно з ним.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_7 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Фактично дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до РА Укрбюро Інтерполу та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє і доводи скаржника про те, що на момент розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею підозрюваний не був оголошений в міжнародний розшук, як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного кримінального процесуального закону.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК).

Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на територію України до місця кримінального провадження.

З огляду на те, що прокурором доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, у сторони обвинувачення наявне право на звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту про відсутність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалуслідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4