Справа № 173/2044/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Кринички кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000231 від 13 травня 2025 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народися в с.Лукашівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, маючого середню освіту, судимого 17 вересня 2024 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2025 року № 56, солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпеченні з 25 лютого 2025 року і вважається таким, що з 24 лютого 2025 року прийняв справу та посаду і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, ст.41 Конституції України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за злочин проти здоров`я особи, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, будучи військовослужбовцем, діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин.

Так, 13 травня 2025 року, близько 16 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Під час сумісного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, із причин виниклої у ОСОБА_3 підозри щодо можливої крадіжки його мобільного телефону, вчиненої ОСОБА_7 . Продовжуючи словесний конфлікт ОСОБА_3 , керуючись своїм суб`єктивним бажанням встановити справедливість, через фізичне покарання ОСОБА_7 , а також почуттям помсти, маючи реальну можливість звернутись за отриманням допомоги до правоохоронних органів у виниклому конфлікті, знехтував цивілізованим способом вирішення проблеми, керуючись почуттям глибокої образи, прийшов у агресивний стан, після чого у нього виникло бажання на заподіяння смерті людині за допомогою розкладного ножа.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, правою рукою вихопив з чохла на поясі свій розкладний ніж, який розклав у робоче положення, та переслідуючи свій злочинний умисел, маючи непереборне бажання заподіяти смерть людині, визначив ОСОБА_7 об`єктом свого злочинного посягання, перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_7 , яка знаходилась навпроти нього в положенні сидячі на дивані обличчям до нього, продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений виключно на умисне заподіяння їй смерті, керуючись своєю суб`єктивною помилковою впевненістю, що таким чином він відновлює справедливість у виниклому конфлікті, не маючи на це жодної законної підстави, утримуючи у правій руці розкладний ніж, усвідомлюючи свої протиправні дії і бажаючи їх подальшого настання, умисно, цілеспрямовано наніс один удар лезом ножа у стегно лівої ноги ОСОБА_7 , тим самим пошкодив життєво-важливий орган людини - артерію, від чого почалась активна крововтрата ОСОБА_7 , та через короткий проміжок часу настала її смерть.

Відповідно до висновку експерта № 0000869 від 28 травня 2025 року, смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 настала від проникаючого колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням підшкірних вен та стегнової артерії, яке ускладнилось явищами малокрів`я та явищами шоку, що підтверджується відповідними даними, отриманими під час проведення судово-медичної експертизи трупа. Виявлене при судово-медичній експертизі трупа тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням підшкірних вен та стегнової артерії є прижиттєвим, утворилося незадовго до настання смерті від не менш ніж однократної дії плоского колючо-ріжучого предметі, що міг мати гостре лезо та протилежний незаточений край, знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною смерті, згідно п.п.2.1.3. літери «о», «п» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від. 17.01.1995р. відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно до живих осіб.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в судовому засіданні визнав, та пояснив, що 13 травня 2025 року вживав алкогольні напої з гр. ОСОБА_7 , в ході спілкування у них виник словесний конфлікт з приводу крадіжки його телефону. В ході він сварки вихопив з чохла на поясі у себе розкладний ніж та завдав одного удару ОСОБА_7 . Від спричиненого удару у потерпілої почалась сильна кровотеча, він викликав швидку, однак, потерпіла згодом померла.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 13 травня 2025 року їй стало відомо про трагічну подію, внаслідок якої загинула її мати, вона приїхала на місце події, виявилось, що співмешканець матері ОСОБА_8 убив її. Вважає, що він заслуговує покарання, яке просить призначити на розсуд суду.

Винність обвинувачуваного в судовому засіданні, підтверджується матеріалами, наявними у кримінальному провадженні:

- протоколом огляду від 13.05.2025 р., фото таблицею та CD-Rдиском до нього, зафіксувавшим обстановку на місці події, домоволодіння та розташування трупа за адресою: АДРЕСА_1 /т. 1 а. с. 14-24/;

- протоколом огляду трупа від 13.05.2025 р. та фото таблицею до нього, зафіксувавшим розташування трупа в будинку по АДРЕСА_1 , положення та наявність тілесного ушкодження на лівій нозі /т. 1 а. с. 26-30/;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 0000869 від 16 травня 2025 року, встановившим, що причина смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 настала 13 травня 2025 року внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (відкрита рана стегна, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження) /т. 1 а. с. 35/;

- висновком експерта № 0000869 від 28 травня 2025 року та фото таблицею до нього, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від проникаючого колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням підшкірних вен та стегнової артерії, яке ускладнилось явищами малокрів`я та явищами шоку; Виявлене при судово-медичній експертизі трупа тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням підшкірних вен та стегнової артерії є прижиттєвим, утворилося незадовго до настання смерті від не менш ніж однократної дії плоского колючо-ріжучого предмету, що міг мати гостре лезо та протилежний не заточений край, знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною смерті та згідно з п.п. 2.1.3. літери «о», «п» Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно живих осіб /т. 1 а. с. 36-38/;

- речовими доказами: змиви з долонь трупа ОСОБА_7 , зрізи крайніх частин нігтьових пластин пальців рук трупа ОСОБА_7 , дактилокарта на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 1 а. с. 39/; змиви з долонь та пальців обох рук та зрізи крайніх частин нігтьових пластин пальців рук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /т. 1 а. с. 43/; предмет схожий на ніж зі слідами РБК, який вилучено та упаковано в паперовий спец. конверт НПУ СУ, мобільний телефон марки Redmi 9a синього кольору, зі слідами РБК, вилучений та упакований в паперовий спец. конверт НПУ, цигарка зі слідами РБК, вилучена та упакована в паперовий спец. конверт НПУ, штани піксельного кольору, які упаковано у паперовий конверт НПУ, кофта флісова зеленого кольору, яку упаковано у паперовий конверт НПУ / т. 1 а. с. 50/; змив з долонь та пальців обох рук ОСОБА_3 , який упаковано в пакет НПУ, сухий зразок крові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на марлевому відрізі, який упаковано у паперовий пакет НПУ / т. 1 а. с. 156 /; зразок букального епітелію ОСОБА_3 , упакований у паперовий пакет (речовий доказ 4360/25), змив з руків`я ножа, упакований у паперовий пакет (речовий доказ 4360/25) / т. 1 а. с. 181 /;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 травня 2025 року та DVD-R диском Verbatim з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 , зафіксувавшим як останній показав місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок якого загинула ОСОБА_7 /т. 1 а. с. 109-111/;

- висновком експерта № 0000869-Д від 01.07.2025 р., згідно якого встановлено, що характер та локалізація виявлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, можна вважати, що за вказаним в наданому протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 механізмом, можливість утворення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень не виключається / т. 1 а. с. 114-116 /;

- висновком судово-психіатричного експерта № 296-к від 27.06.2025 р., згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів, у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння та у теперішній час усвідомлює свої дії (бездіяльність) та може керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує / т. 1 а. с. 133-136/;

- висновком експерта № 2686/2914-БД від 17.06.2025 р., зведеною таблицею «Результатів серологічного дослідження зразків крові» та фото таблицею, встановившим, що наявність крові людини на наданих на дослідження змивах з пальців та долонь обох рук (на марлевий тампон), добровільно наданих ОСОБА_3 могла виникнути за рахунок крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки виявлений антиген В., який є групо специфічним для її групи крові. /т. 1 а. с. 141-144/;

- висновком експерта № 2686/2915-БД, таблицею «Результатів серологічного дослідження зразків крові» та фото таблицею, встановившим, що на наданих на дослідження предметах одягу (штани кольору «пік сель», кофта флісова зеленого кольору) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні слідів крові, виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості походження крові в зазначених об`єктах від особи (осіб) групи В з ізогемагютиніном анти-А, в тому числі і від ОСОБА_7 , оскільки антиген В є групо специфічним крові потерпілої / т. 1 а. с. 146-149/;

- висновком експерта № 2686/2916-БД від 18.06.2025 р. з таблицею «Результатів серологічного дослідження» та фото таблицею, згідно якого встановлено, що на клинку складного ножа, вилученому під час проведення огляду місця події, в будинку по АДРЕСА_1 , представленому на дослідження, встановлено наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. Кров на клинку складного ножа могла походити від потерпілої ОСОБА_7 , оскільки виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0 є групо специфічним антигеном її групи крові / т. 1 а. с. 151-155/;

- висновком експерта № СЕ-19/104-25/20485-БД від 31 липня 2025 року, таблицею результатів дослідження та фото таблицею до нього, становившим генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / т. 1 а. с. 165-180/;

- висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шидкість реакції № 238/1 від 15.05.2025 р., згідно якого встановлено, що станом на дату огляду - 13.05.2025 р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння / т. 1 а. с. 200 /.

Зазначені докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд вважає належними та допустимими.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 62 Конституції України, статті 17 КПК України кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено відповідно до закону; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо» проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини, рішення якого застосовуються судами як джерело права на виконаннястатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006, підкреслив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати вимогам достатності та переконливості, а в справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За змістом п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний досліджений доказ, з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує данні про особу ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики, наданої за місцем проживання, характеризується посередньо, згідно службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 за час проходження служби в займаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони, крім того, виконуючи свій обов`язок, отримав поранення та контузію.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, ближчого до мінімального терміну.

Такий вид і міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 686/3226/20.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд вважає необхідним залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 травня 2025 року.

Судові витрати за проведення судових експертиз слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 369-371, 373-376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, 6 (шість) місяців.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 травня 2025 року.

Невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року у вигляді громадських робіт терміном 200 годин, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави 6970,97 грн. за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/104-25/20485-БД від 31 липня 2025 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 20 травня 2025 року.

Долучені до справи в якості речових доказів:

- змиви з долонь трупа ОСОБА_7 , зрізи крайніх частин нігтьових пластин пальців рук трупа ОСОБА_7 , змиви з долонь та пальців обох рук та зрізи крайніх частин нігтьових пластин пальців рук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дактилокарту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; цигарку зі слідами РБК, вилучену та упаковану в паперовий спец. конверт НПУ, штани піксельного кольору, які упаковано у паперовий конверт НПУ, кофту флісову зеленого кольору, яку упаковано у паперовий конверт НПУ; ніж зі слідами РБК, який вилучено та упаковано в паперовий спец. конверт НПУ; змив з долонь та пальців обох рук ОСОБА_3 , який упаковано в пакет НПУ, сухий зразок крові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на марлевому відрізі, який упаковано у паперовий пакет НПУ; зразок букального епітелію ОСОБА_3 , упакований у паперовий пакет (речовий доказ 4360/25), змив з руків`я ножа, упакований у паперовий пакет (речовий доказ 4360/25) знищити;

- мобільний телефон марки Redmi 9a синього кольору, зі слідами РБК, вилучений та упакований в паперовий спец. конверт НПУ передати власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1