Справа № 698/701/25
Провадження № 1-кп/698/129/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р.селище Калинопіль

Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000323 від 05.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Катеринопільського району, с. Ярошівка, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.03.2024 року за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 09.04.2025 року вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком від 05.03.2024 року засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Судимість в установленому законом порядку незнята і не погашена, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02.08.2025 року близько 22.00 години перебуваючи в с. Ярошівка Звенигородського району Черкаської області, знаходячись позаду житлового будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту, що раптово виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 спільно проживає однією сім`єю та перебуває у шлюбі ( у розумінні п. 5 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), наніс кулаком правої руки два удари в праву вискову частину обличчя після чого наніс ще один удар в нижню праву частину обличчя ОСОБА_5 , та коли остання не втримавши рівноваги впала спиною на землю то ОСОБА_4 правою та лівою ногою наніс ще чотири удари в область правого та лівого ребра потерпілої, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: садна лобної ділянки справа, синців обличчя, правого плеча, грудної клітки, які згідно висновку експерта № 05-11-01/106 від 07.08.2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Він же, 03.08.2025 року близько 13.00 години перебуваючи в АДРЕСА_1 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту, що раптово виник на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 спільно проживає однією сім`єю та перебуває у шлюбі ( у розумінні п. 5 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), схопив останню за волосся та потягнув до низу після чого в той моментколи потерпіла ОСОБА_5 , прикрила обома своїми руками обличчя ОСОБА_4 наніс коліном правої ноги удар в область нижньої частини правої руки ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: синця правого передпліччя, які згідно висновку експерта № 05-11-01/106 від 07.08.2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю за наведених вище обставин, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам.

Пояснив, що точної дати не пам`ятає коли знаходячись позаду житлового будинку за місцем свого проживання під час словесного конфлікту з дружиною ОСОБА_5 наніс їй два удари в голову, точно куди не пам`ятає, після чого наніс ще один удар в нижню праву частину обличчя та після її падіння ногою наніс їй ще чотири удари в область правого та лівого ребра. Крім того, на наступний день поїхав миритися з дружиною в с. Ярошівка та під час словесного конфлікту із дужиною схопив її за волосся та потягнув до низу після чого наніс коліном ноги удар в область нижньої частини правої руки.

Потерпіла просила суду не застосовувати покарання пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження,

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, щирому розкаянні, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.04.2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 до 2 років позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком від 05.03.2024 року засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 із відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Отже, ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення протягом визначеного вироком суду іспитового строку.

Частиною 3 ст. 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 цієї статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

За вказаних обставин остаточне покарання відносно ОСОБА_4 слід визначити з застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У зв`язку з викладеним, керуючись ч. 1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що до призначеного судом ОСОБА_4 у цьому провадженні покарання слід приєднати невідбуте ним покарання у вигляді 5 років позбавлення волі за попереднім вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.04.2025 року та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі (з розрахунку, що одному дню позбавленню волі відповідає 8 годин громадських робіт, 80 год./8 год. = 10 днів). Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, то суд з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання вироку по цьому кримінальному провадженню вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду негайно і строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуте покарання призначене вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.04.2025 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 10 (десяти) днів позбавлення волі (з розрахунку, що одному дню позбавленню волі відповідає 8 годин громадських робіт).

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Взяти ОСОБА_4 під варту із зали суду негайно. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 09.12.2025 року.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1