Номер провадження: 11-сс/813/1769/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Хаджибейської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.08.2025 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Миколаївської області, громадянки України, офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: с. Лис Гора, Первомайського району, Миколаївської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної в рамках кримінального провадження № 0000579 від 18.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332КК України,

установив

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , та обрано підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор Хаджибейської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано дані про особу підозрюваного, не прийнято до уваги наявність ризиків, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотання слідчого.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Із матеріалів апеляційного провадження вбачається, що СВ Відділення поліції № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2025 року за №0000579, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

21.08.2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме, в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, прийшов до висновку, що факти та відомості, які були озвучені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, щодо якого йому повідомлено про підозру.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого її злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доведено існування ризиків того, що підозрювана ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, пов`язаного із сферою недоторканності державних кордонів, санкція якого передбачає основне покарання у виді лише позбавлення волі, що може призвести до спроб переховування останньої з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Тому, апеляційним судом було ретельно вивчено особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка раніше до кримінальної не притягувалась, обвинувачується у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон на території іншої держави; неодружена; має неповнолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на утриманні бабусі, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність у підозрюваної сталих соціальних зв`язків, які можуть утримати останню за місцем свого проживання. Крім того, за фактичними обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_7 виконувала активну роль у здійсненні незаконних дій, направлених на переправлення громадян України за кордон, а тому, використовуючи набуті знання і навички, зможе безперешкодно незаконно перетнути державний кордон України;

- наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки фактичні обставини даного кримінального правопорушення, у якому обґрунтованого підозрюється ОСОБА_7 може свідчити про схильність підозрюваної до протиправної поведінки та можливість підозрюваної продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів не може погодитись із висновком слідчого судді про те, що незастосування до підозрюваної запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою зможе запобігти реалізації ОСОБА_7 встановлених ризиків.

Так, обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не звернув уваги на обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, характер інкримінованого кримінального правопорушення, а саме організація незаконного переправляння через державний кордон України осіб, які не мають законного права на виїзд за кордон, під час дії воєнного стану, що становить підвищений суспільний інтерес, оскільки вчинення зазначених дій в умовах воєнного стану, посягає не лише на суспільні відноси у сфері недоторканності державних кордонів, а й ставить під загрозу нормальне функціонування суспільних відносин у сфері забезпечення призову та мобілізації, виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни та її територіальної цілісності громадянами України.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. У свою чергу, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів приймає доводи сторони обвинувачення щодо неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність у цьому випадку застосування щодо підозрюваної виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вищенаведені обставини у сукупності свідчать про неможливість усунення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених щодо ОСОБА_7 , у менш обтяжливий спосіб.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника щодо наявності у підозрюваної постійного місця проживання, водночас зауважує, що у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Так, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

У контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25.04.2000 р. (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ані в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У будь-якому випадку із структури статті 5 Конвенції в цілому, та її третього пункту, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007 р., заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009 р., заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого.

Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Враховуючи вищевикладені підходи ЄСПЛ до визначення розміру застави та перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, є необґрунтована з огляду на те, що підозрювана офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, та у власності нерухомого або рухомого майна немає, а стороною обвинувачення до клопотання не надано доказів, які можуть свідчити про реальну можливість останньої використати своє право на внесення застави у вказаному розмірі.

Зважаючи на обґрунтованість підозри, характер інкримінованого злочину, наявність ризиків та дані про особу підозрюваної, апеляційний суд, вважає, що розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - буде, з одного боку, утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Крім того, в ході розгляду апеляційної скарги встановленні обставини які є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. Так слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у повному тексті резолютивної частини ухвали зазначив анкетні відомості іншої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати із постановленням нової, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Хаджибейської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.08.2025 року, відносно ОСОБА_7 , підозрюваної в рамках кримінального провадження № 0000579 від 18.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 яке погоджено з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000579 від 18.06.2025 року задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 21.10.2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрювану ОСОБА_7 , згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 18.09.2025 року по справі № 521/14827/25 (судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_7 строком до 21.10.2025, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваною, обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 у виді тримання під вартою становить до 21.10.2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4