Справа № 278/4471/25
В И Р О К

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, студента, не одруженого, мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 спільно з іншою невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, достовірно знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі й серед осіб, які мають намір ухилитись від призову на військову службу під час мобілізації, а у соціальних мережах та інтернет-месенджереах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, у період з 21.11.2024 по 6.06.2025 умисно перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України під час здійснення ними призову громадян України на військову службу в особливий період.

Так, 21 листопада 2024 року у невстановлений час ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 та області, використовуючи персональний комп`ютер, розробив копію мобільного застосунку електронного кабінету військовозобов`язаного « ОСОБА_6 » від Міністерства оборони України під назвою «Фейк Резерв+», після чого спільно з невстановленою особою за грошову винагороду підроблював та через інформаційну групу (бот) в месенджері «Telegram» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 ), адміністратором якої він є, збував офіційні документи електронні військово-облікові документи військовозобов`язаних осіб, які містяться в даному застосунку та сам застосунок, з метою подальшого використання такими особами для уникнення від мобілізаційної підготовки та мобілізації. Так, зі змісту функціонального призначення створеної та адміністрованої ОСОБА_4 та невстановленою особою інформаційної групи в месенджері «Telegram» встановлено, що він чітко усвідомлював, що створивши та адмініструючи цю групу, у якій розміщувалася інформація про встановлення фейкового мобільного застосунку «Резерв+», його налаштування, вводу особистих даних, які не відповідають дійсності, в тому числі дати та типу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з метою уникнення громадянами України такого призову, він перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України в особливий період та передбачав настання суспільно небезпечних наслідків.

Зокрема, 25.03.2025 близько 14 год. 22 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за попередньою змовою та разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою створеної та адміністрованої ним інформаційної групи (боту) в месенджері «Telegram» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошові кошти в сумі 1200 гривень збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , копію мобільного застосунку електронного кабінету військовозобов`язаного «Резерв+», а також підробив і збув офіційний документ, який міститься у вказаному застосунку, а саме електронний військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_7 , номер в реєстрі Оберіг 9, з зазначенням недостовірної інформації, а саме, що останній має відстрочку від призову на військову службу у вигляді бронювання.

Вказані дії ОСОБА_4 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, призвели до реального перешкоджання законному виконанню мобілізаційних функцій військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 в особливий період, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 1 ст. 114-1 КК як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, та за ч. 3 ст. 358 КК як підроблення офіційного документу, який видається установою та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою та збут такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК, є умисним нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК, є умисним тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, не одружений, студент ІІ курсу Державного університету «Житомирська політехніка», за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження, надання викривальних свідчень щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також дій інших співучасників, що сприяло розкриттю кримінального правопорушення, здійснення добровільного благодійного грошового внеску на підтримку Збройних Сил України. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, відсутність обтяжуючих та наявність чотирьох пом`якшуючих покарання обставини, позицію прокурора, яка не наполягала на суворості, суд призначає покарання за ч. 3 ст. 358 КК у виді обмеження волі, а за ч. 1 ст. 114-1 КК, враховуючи безальтернативність санкції щодо виду покарання, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією. На підставі ст. 70 КК суд призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім того, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, виключно позитивних відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати відсутні.

Речові докази на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації як знаряддя вчинення умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказані речові докази, скасуванню не підлягає.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч. 1 ст. 114-1 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

До речових доказів: мобільного телефону «Iphone 14 Pro Max» IMEІ 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільного телефону «Samsung A51» IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_6 ; мобільного телефону «Iphone XR» IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 ; ноутбуку «Apple» модель А1707 серійний номер CO2TC3BLGTF1» із зарядним пристроєм; системного блоку «Qube» із жорстким диском Morningstar AV об?ємом 1 ТВ процесор Intel Core IS-7400 CPU 3.0 Ghz оперативна пам`ять 16 Gb код пристрою CС-453A-ACFS-CЕ8830533E, застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1