Провадження №: 1-кс/755/4695/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2025 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 22 травня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знаходяться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 22 травня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи на посаді начальника Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, відповідно будучи державним службовцем, на якого поширюються вимоги антикорупційного законодавства, визначені в тому числі ЗУ «Про запобігання корупції» та «Про державну службу», одержав неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, діючи за попередньою змовою у вчиненні кримінального правопорушення зі своїм знайомим ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, у зв`язку із збройною агресією російської федерації Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено та наданий час триває.

Також, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію (пп.1-2).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 1, 2, 9 ч. 1 ст. 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку; військовозобов`язані, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

Згідно зі ст. 8 і ст. 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний діяти виключно в межах повноважень, дотримуватися принципів служби, утримуватися від дій, які можуть підірвати довіру до державної влади.

Відповідно до ст. 22, ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцям забороняється: вимагати, просити, приймати пропозицію або одержувати неправомірну вигоду; використовувати службове становище у приватних інтересах; обіцяти третім особам неправомірні переваги чи вплив на державні органи; створювати умови для одержання вигоди іншими особами.

Також, відповідно до примітки ст. 369-2 КК України зазначено, що особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, визначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а також службові особи, визначені у частині четвертій статті 18 цього Кодексу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому місці та час, але не пізніше червня 2025 року, ОСОБА_7 , будучи державним службовцем та обіймаючи посаду начальника Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 та іншими невстановленими в цей час особами, а також сформував злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди в грошовій формі в середньому від 5 до 10 тисячі доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами ТЦК та СП щодо систематичного незаконного сприяння та створенні штучних умов для бажаючих осіб мобілізаційного віку в оформленні відстрочок, бронювань під час мобілізації.

Злочинний умисел вказаних осіб, у відповідності розподілених між собою ролей, полягав у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди від осіб за незаконний вплив на посадових осіб ТЦК та СП та на інших посадових і службових осіб державних органів, з метою оформлення фіктивних медичних документів; створення штучних підстав для відстрочки, бронювання осіб; сприяння у знятті з розшуку за порушення військового обліку, інші способи забезпечення ухилення від мобілізації.

При цьому ОСОБА_7 виконував функції організатора та координатора злочинної діяльності, створював у громадян, перебуваючи на посаді начальника в державній установі, уявлення про свої можливості впливати на посадових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), органів опіки та піклування районних державних адміністрацій м. Києва, тощо, інших суб`єктів владних повноважень, визначав розміри неправомірної вигоди та умови її передачі, а також забезпечував умови її одержання.

У свою чергу, ОСОБА_5 діяв як співвиконавець, умисно сприяючи вчиненню злочину шляхом виконання практичних дій, необхідних для реалізації корупційної схеми: встановлював контакт із зацікавленими особами, організовував зустрічі, отримував і передавав документи, супроводжував громадян до медичних установ, вів комунікацію з лікарями та іншими особами, забезпечував збір і підготовку медичних та особистих документів, необхідних для створення штучних підстав для відстрочки, а також виконував інші доручення та вказівки ОСОБА_7 , що створювали умови для фактичного впливу на рішення уповноважених осіб на виконання функцій держави.

Так, 29 червня 2025 року, близько 12 год 00 хв., у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9-В, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 запевнив останнього, що може здійснити вплив на посадових осіб, а саме вирішити питання та допомогти його знайомому - ОСОБА_9 щодо зняття з розшуку ТЦК та СП за порушення військового обліку і надалі отримати можливість для ухилення від мобілізації шляхом створення підстав, з використанням фіктивних медичних документів, зокрема хірургічного втручання, для отримання відстрочки. За надання вказаних «послуг» ОСОБА_7 визначив суму неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США та висунув ОСОБА_8 вимогу щодо надання грошових коштів безпосередньо йому в найближчий час для позитивного вирішення ситуації. Також ОСОБА_7 в ході розмови запропонував ОСОБА_8 за необхідності та наявності достатньої суми коштів ще один варіант зняття громадян з розшуку ТЦК та СП шляхом бронювання осіб через Генеральний штаб ЗСУ за неправомірну вигоду в розмірі 20 000 доларів США.

В подальшому, 30 червня 2025 року, близько 15 год 00 хв., під час проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, начальник Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , у тому ж службовому приміщенні, за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9-В одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США як неправомірну вигоду, які останній поклав до сейфу в кабінеті за вказівкою ОСОБА_7 , за вплив на посадових осіб ТЦК та СП, а саме за вирішення питання в знятті з розшуку та сприянні в оформленні подальшої відстрочки ОСОБА_9 , механізм якої полягав у нібито проведенні хірургічного втручання в одній з лікарень м. Києва та повідомив, що всю подальшу допомогу та супровід з даного приводу надасть його знайомий ОСОБА_5 та організує потрібний медичний висновок.

Після одержання зазначеної неправомірної вигоди ОСОБА_7 безпосередньо залучив до реалізації злочинного задуму ОСОБА_5 , який виступав у ролі «посередника» та співвиконавця протиправної схеми з ухилення від мобілізації бажаючих осіб, які попередньо надали кошти за вирішення цих питань ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 безпосередньо контактував із ОСОБА_9 , користуючись колом своїх знайомств серед лікарів в ході проведення зустрічей організовував його супровід до медичної установи для подальшого встановлення потрібного діагнозу для хірургічного втручання та визначення тимчасової непрацездатності, збирав та отримував копії його особистих документів і медичних довідок, необхідних для створення підстав для відстрочки, передавав їх копії для створення дієвості схеми ОСОБА_9 .

Зокрема, 01 липня 2025 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою вказівкою ОСОБА_7 , зустрівся біля Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславська, 3 в м. Києві з ОСОБА_9 . В ході даної зустрічі ОСОБА_5 повідомив останньому, що має зв`язки серед лікарів у медичних закладах та роз`яснив ОСОБА_9 механізм протиправної схеми ухилення від мобілізації, який полягав в подальшому проведенні йому потрібним лікарем операції, навіть без медичних показників, хірургічного втручання, внаслідок якого буде встановлена тимчасова непрацездатність, а ОСОБА_5 в свою чергу забезпечить та організує збір і отримання всіх відповідних фіктивних консультативних та медичних висновків, обстежень, подальшу подачу документів на комісію ВЛК та для прийняття рішення про оформлення відстрочки в органи ТЦК та СП. Також ОСОБА_5 вказав ОСОБА_9 на необхідність проходження ним зараз в цій лікарні МРТ дослідження хребта, результати якого за вказівкою ОСОБА_5 цього ж дня ОСОБА_9 скинув йому у месенджері «Вотсап».

Також 04 вересня 2025 року за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3 ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на сприяння в ухиленні особам від мобілізації за неправомірну вигоду, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зустрівся з ОСОБА_9 . В ході даної зустрічі ОСОБА_5 на підтвердження своїх намірів допомогти в ухиленні від мобілізації та дієвості схеми, передав копії фіктивних медичних документів на ім`я ОСОБА_9 з потрібними діагнозами, в тому числі виписки про перебування на стаціонарному лікуванні, де останній в дійсності не перебував, та запевнив, що його скоро знімуть з розшуку ТЦК та СП та про необхідність передачі йому копій особистих документів.

Під час подальшої зустрічі, 08 вересня 2025 року неподалік Київської міської лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславська, 3 в м. Києві, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 копії документів, що засвідчують особу та запевнив останнього про досягнуті раніше з ОСОБА_7 домовленості в знятті з розшуку ТЦК та СП та навіть з військового обліку.

Своїми умисними діями, які виразилися у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діяли узгоджено, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення від одержання неправомірної вигоди та незаконного впливу на рішення посадових осіб ТЦК та СП.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

21.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: інформуваннями оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту; протоколами аудіо-відео контролю особи, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколами проведення огляду особи та вручення грошових коштів; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , який приймав участь у проведенні контролю за вчиненням злочину, протоколом проведення обшуку за місцем проживання фігуранта та вилученими речовими доказами, а саме імітаційними грошовими коштами, документами отриманими в ході досудового розслідування, протоколами допиту понятих під час проведення слідчих дій, іншими доказами в їх сукупності.

Враховуючи викладене, на даний час існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 ч.1 ст.177 КПУ України підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження у разі доведення його винуватості.

п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення в якому він на цей час підозрюється може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема шляхом примушування осіб, які приймали участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій та були залучені особи для співробітництва, до зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду.

п. 4 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, шляхом неявки до слідчого для проведення необхідних слідчих, процесуальних дій, з метою затягування своїми умисними діями розумних строків їх проведення.

У зв`язку з цим, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваним ОСОБА_5 та запобігання зазначеним ризикам.

Враховуючи викладене, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема своєчасної явки за викликом слідчого, прокурора і суду, а також запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

За таких обставин, слідча суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

За вказаним фактом 22.05.2025 відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0000037.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та його захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

21.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України, наявними у справі доказами: протоколами допиту свідків від 22.05.2025, від 09.06.2025, від 29.06.2025, від 30.06.2025, 01.07.2025, 13.08.2025, 08.09.2025; копіями медичної документації, зокрема випискою № 14008, консультаційним висновком спеціаліста; протоколом огляду від 30.06.2025; протоколом за результатами контролю за вчинення злочину від 26.09.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.22.2025; протоколом допиту підозрюваного від 21.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У межах вказаного кримінального провадження сторона обвинувачення вказала на такі існуючі ризики, як:

п. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаним з покаранням за вчинення ним злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі «Стогмюллер проти Автрії» №1602/62 від 10.11.1969 року Суд зазначає, що існує ціла сукупність обставин при врахуванні ризику переховування обвинуваченого, зокрема, очікуваний важкий вирок або особливий характер затримання обвинуваченого або відсутність міцних зв`язків у країні, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики втечі можуть бути визнані менш небезпечними, ніж продовження тюремного ув`язнення.

Слідча суддя враховує, що запобігання ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує останньому.

п. 3 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснювати спробу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема шляхом примушування осіб, які приймали участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій та були залучені особи для співробітництва, до зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на свідків, слідча суддя враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

п. 4 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, шляхом неявки до слідчого для проведення необхідних слідчих, процесуальних дій, з метою затягування своїми умисними діями розумних строків їх проведення.

Слідча суддя ставиться критично до цього ризику, оскільки дані вказівки є формальними та не підтверджуються жодними матеріалами, долученими до клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, те, що він офіційно не працює, раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя приходить до висновків, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби є обґрунтованим.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Імперативний перелік альтернативних обов`язків передбачений цією ж статтею.

Щодо обов`язків не відлучатись із населеного пункту, у якому підозрюваний зареєстрований та проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; то вони є помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечать п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Окрім цього, у клопотанні слідчий просить покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду.

Слід відзначити, що обов`язки прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду, є складовими самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд, у разі застосування запобіжного заходу, має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-179, 181, 193-196, 309, 310, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня до 21 січня 2026 року включно за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня до 21 січня 2025 року включно, крім випадків необхідності звернення за медичною допомогою.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 до 21 січня 2026 року включно, такі обов`язки:

- Не відлучатись з міста Києва, Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На період дії воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчої судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 30 хв 15 грудня 2025 року.

Слідча суддя: ОСОБА_10