Справа № 276/95/26
Провадження по справі 1-кс/276/22/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, подане т.в.о.начальника СД ВП №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Т.в.о.начальника СД ВП №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області з клопотанням про накладення арешту, з можливістю позбавлення права володіння, користування та розпоряджання ОСОБА_5 та іншими особами, а саме на: верхню частину пластикової пляшки із фольгою у верхній частині з нашарування коричневого кольору, яку упаковано до спецпакету WAR 1593672.

В обґрунтування клопотання дізнавач вказав, що 03.01.2026 року до чергової частини ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання по АДРЕСА_1 зберігає наркотичні засоби.

За даним фактом 03.01.2026 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

12.01.2026 року дізнавач СД ВП № 3 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 звернулася до Хорошівського районного суду Житомирської області з клопотанням про проведення обшуку у житловому будинку, господарських та допоміжних приміщеннях, присадибній земельній ділянці, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Дане клопотання було задоволено.

Надалі, 14.01.2026 року на підставі отриманої ухвали слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області № 276/70/26 від 12.01.2026 року було проведено обшук у житловому будинку, господарських та допоміжних приміщеннях, присадибній земельній ділянці, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку ОСОБА_5 добровільно видав із кімнати №2 пристрій, який складається із двох частини пластикових пляшок, з якого було вилучено верхню частину пластикової пляшки із фольгою у верхній частині з нашарування коричневого кольору та упаковано згідно правил пакування речових доказів до спецпакету WAR 1593672.

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту з можливістю позбавлення права володіння, користування та розпоряджання ОСОБА_5 та іншими особами, а саме на: верхню частину пластикової пляшки із фольгою у верхній частині з нашарування коричневого кольору, яку упаковано до спецпакету WAR 1593672.

14.01.2026 дізнавачем у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, де просить справу розглядати без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПКУкраїни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно із ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. В частині 5 цієї ж статті передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Встановлено, що у провадженні СД відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000005 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

14.01.2026 року на підставі отриманої ухвали слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області № 276/70/26 від 12.01.2026 року було проведено обшук у житловому будинку, господарських та допоміжних приміщеннях, присадибній земельній ділянці, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку ОСОБА_5 добровільно видав із кімнати №2 пристрій, який складається із двох частини пластикових пляшок, з якого було вилучено верхню частину пластикової пляшки із фольгою у верхній частині з нашарування коричневого кольору та упаковано згідно правил пакування речових доказів до спецпакету WAR 1593672.

14.01.2026 дізнавачем у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1, 11 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що обмеження у користуванні та розпорядженні вилученими речовими доказами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути об`єктом експертних досліджень, на вказаній стадії провадження є виправданим та таким, що сприятиме виконанню завдань кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

Враховуючи, що вилучене вищевказане майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000005 є матеріальним об`єктом, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів тавстановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача сектору дізнання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170- 173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, з можливістю позбавлення права володіння, користування та розпоряджання ОСОБА_5 та іншими особами, а саме на:

- верхню частину пластикової пляшки із фольгою у верхній частині з нашарування коричневого кольору, яку упаковано до спецпакету WAR 1593672.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1