САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3848/25
Провадження №1-кс/726/39/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ТОВ «Кремінь ТАБАКО», від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000095 від 02.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.2 ст.209 КК України, про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах ТОВ «Кремінь ТАБАКО», звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, в якому вказує, що ухвалою слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.11.2025 року було задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України у Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вказаному кримінальному провадженні, накладено арешт на:

- тютюнові вироби (сигарети) без марок акцизного податку в загальній кількості 13 370 шт.;

- картонні упаковки (пачки) для сигарет в загальній кількості 92 400 шт.;

- 28 рулонів сигаретного паперу;

- плівка (матеріал пакувальний) БОПП П 20x241 - 4 рулони;

- 25 ящиків (картонних коробок) із тютюном загальною вагою 2 200 кг;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На вказаному обладнанні немає написів щодо моделі та серійних номерів, наявна металева вставка із написом «Главпродмаш ЗКВ Ленинградский машиностроительний завод Красная Вагранка» тип ПЗЧ, 1957, 51;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На одній із частин наявний напис «DEKAJET»;

- сигарети з фільтром насипом в пакетів «Bond» - 1250 шт.;

- 297 картонних коробок із тютюном загальною вагою 27 000 кг;

- 677 мішки із тютюном загальною вагою 6 770 кг;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А52» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «РОСО с75» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy A30s» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy NotelO» IMEI 1:Ц НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_14 , ; IMEI 2: НОМЕР_15 ;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11» IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, користувачем є Маленко;

- блокнот зеленого кольору з чорновими записами;

- обладнання для чистки, подрібнення та сушки тютюну (лінія), яка складається з транспортних стрічок, станок поріз очний, барабан розщеплюючий, сушильний барабан;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 ;

- відеореєстратор марки Hrui HR900-AF-82N.

Вказує, що, TOB «Кремінь Табако» зареєстроване на території України із кодом . Його видами діяльності є фінансовий лізинг, надання в оренду вантажних автомобілів, виробництво тютюнових виробів, оптова торгівля тютюновими виробами, роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, надання в оренду автомобілів і легкових транспортних засобів, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Товариство в період з 21.02.2020 року по 21.02.2025 року здійснювало господарську діяльність на підставі ліцензії на виробництво тютюнових виробів № 00003 та на підставі ліцензії на оптову торгівлю тютюновими виробами № 00017 терміном дії з 20.09.2023 року по 20.09.2028 року.

З метою здійснення діяльності товариством використовувалося обладнання, яке з урахуванням чинного на період дії ліцензії Порядку ведення Єдиного державного реєстру обладнання для підготовки або виробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів було внесено до Єдиного реєстру обладнання в розрізі його видів, визначених в абзацах 44 - 52 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального». Вилучене обладнання товариству належить на праві приватної власності та повністю внесене до Реєстру.

Крім цього, суб`єктом господарювання, TOB «Кремінь Табако» були зареєстровані місця зберігання тютюнової сировини за № 8 та тютюнових виробів № 6.

Після закінчення терміну дії ліцензії на виробництво тютюнових виробів, всю тютюнову продукцію та сировину не вдалося реалізувати вчасно, тому все залишилося в зареєстрованих місцях зберігання. Господарською діяльністю щодо виробництва тютюнових виробів з лютого 2025 року товариство не займається. Враховуючи той факт, що приміщення, які є місцями зберігання тютюнової сировини та готової продукції, мали пошкодження стелі, була необхідність у переміщенні сировини та тютюнових виробів в інше приміщення з метою здійснення ремонту приміщення для зберігання. Після ремонту переміщене майно повертали назад в зареєстровані місця зберігання, проте станом на дату проведення обшуку, не все майно було повернуто.

Що стосується самого обладнання, то вказане майно згідно договору оренди від 05.11.2025 року № 1 було передано в оренду ПП «ОР-ПРЕС». Строк оренди - до 04.11.2026 року. Згідно акту прийому-передачі Орендодавець «TOB «КРЕМІНЬ ТАБАКО» передав, а орендар «ПП «ОР-ПРЕС» прийняв майно, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Профспілкова, буд. 1В згідно списку, зазначеного в акті.

TOB «КРЕМІНЬ ТАБАКО» є власником даного майна та воно зберігалось на території приміщення, яке орендується товариством.

Зазначає, що дане майно не містить на собі слідів злочину, не має жодного відношення до кримінального провадження, не підлягає конфіскації в майбутньому та не є предметом експертних досліджень.

Окрім цього, до цього часу жодних слідчих дій зі службовими особами TOB «КРЕМІНЬ ТАБАКО» проведено не було, що також підтверджує той факт, що дане майно не має жодного доказового значення для даного кримінального провадження.

Під час вирішення питання про накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя не мав можливості належним чином врахувати вказані обставини через відсутність такої інформації, а тому помилково задовольнив клопотання.

Враховуючи викладене, просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою скасувати арешт накладений на вищевказане майно.

В судове засідання представник заявника надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, заявлене клопотання підтримав, просив скасувати арешт.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання про скасування арешту. Зазначив, що арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, в даний час не може бути повернуто законним володільцям. Крім того, у кримінальному проваджені призначено ряд експертиз щодо вказаних речей. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання враховуючи таке.

Встановлено, що територіальним управлінням БЕБ у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 від 02.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.2 ст.209 КК України.

12.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.11.2025 детективами ТУ БЕБ у Чернівецькій області проведено обшук у житлових приміщеннях по вул Профспілковій у м. Кременчук Полтавської області, в ході якого вилучено:

- тютюнові вироби (сигарети) без марок акцизного податку в загальній кількості 13 370 шт.;

- картонні упаковки (пачки) для сигарет в загальній кількості 92 400 шт.;

- 28 рулонів сигаретного паперу;

- плівка (матеріал пакувальний) БОПП П 20x241 - 4 рулони;

- 25 ящиків (картонних коробок) із тютюном загальною вагою 2 200 кг;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На вказаному обладнанні немає написів щодо моделі та серійних номерів, наявна металева вставка із написом «Главпродмаш ЗКВ Ленинградский машиностроительний завод Красная Вагранка» тип ПЗЧ, 1957, 51;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На одній із частин наявний напис «DEKAJET»;

- сигарети з фільтром насипом в пакетів «Bond» - 1250 шт.;

- 297 картонних коробок із тютюном загальною вагою 27 000 кг;

- 677 мішки із тютюном загальною вагою 6 770 кг;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А52» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «РОСО с75» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy A30s» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy NotelO» IMEI 1:Ц НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_14 , ; IMEI 2: НОМЕР_15 ;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11» IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, користувачем є Маленко;

- блокнот зеленого кольору з чорновими записами;

- обладнання для чистки, подрібнення та сушки тютюну (лінія), яка складається з транспортних стрічок, станок поріз очний, барабан розщеплюючий, сушильний барабан;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 ;

- відеореєстратор марки Hrui HR900-AF-82N.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадження, прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України у Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 вказував, що в ході досудового розслідування встановлено, що деякі мешканці прикордонного району Чернівецької області налагодили незаконне виробництво тютюнової сировини. Надалі готова тютюнова сировина транспортується до місця незаконного виробництва, розташованого в одному з центральних регіонів України, де використовується для виготовлення сигарет без належних дозвільних документів. З метою легалізації доходів, одержаних внаслідок вказаного протиправного діяння, організатором незаконного виготовлення сигарет придбано ряд об`єктів нерухомості на території Європейського союзу. Одним із таких виробництв є TOB "КРЕМІНЬ ТАБАКО". Фактичним власником зазначеного виробництва є - ОСОБА_6 , а співвласником зазначеної тютюнової компанії є ОСОБА_7 , який здійснює контроль за протизаконною діяльністю.

Ухвалою слідчого судді від 20.11.2025 року, з метою збереження речових доказів, на вказане мано було накладено арешт.

Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, варто вказати про таке.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При цьому, вирішуючи питання про скасуванні арешту майна, в даному випадку, належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді про арешт, а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження, а також відношення власника майна до інкримінованого злочину.

Також, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, підставою для накладення арешту стало розслідування, що ведеться і межах кримінальної справи за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.2 ст.209 КК України. Правовою підставою для накладення арешту є визнання та збереження вищевказаних речей як речових доказів.

Як встановлено у рамках розгляду даного клопотання, TOB «Кремінь Табако» зареєстроване на території України із кодом . Його видами діяльності є фінансовий лізинг, надання в оренду вантажних автомобілів, виробництво тютюнових виробів, оптова торгівля тютюновими виробами, роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, надання в оренду автомобілів і легкових транспортних засобів, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

ТОВ «Кремінь Табако» в період з 21.02.2020 року по 21.02.2025 року здійснювало господарську діяльність на підставі ліцензії на виробництво тютюнових виробів № 00003 та на підставі ліцензії на оптову торгівлю тютюновими виробами № 00017 терміном дії з 20.09.2023 року по 20.09.2028 року.

З метою здійснення діяльності товариством використовувалося обладнання, яке з урахуванням чинного на період дії ліцензії Порядку ведення Єдиного державного реєстру обладнання для підготовки або виробки тютюну, тютюнової сировини, промислового виробництва тютюнових виробів було внесено до Єдиного реєстру обладнання в розрізі його видів, визначених в абзацах 44 - 52 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Обладнання, в тому числі і вилучені в ході обшуку: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен, на яких наявна металева вставка із написом «Главпродмаш ЗКВ Ленинградский машиностроительний завод Красная Вагранка» тип ПЗЧ, 1957, 51, машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен, на якій наявний напис «DEKAJET», обладнання для чистки, подрібнення та сушки тютюну (лінія), яка складається з транспортних стрічок, станок поріз очний, барабан розщеплюючий, сушильний барабан, належить товариству на праві приватної власності та внесене до Реєстру, про що свідчить відповідний витяг та довідка ТОВ «Креміь Табако» № 1-27/03 від 29.03.2019 року.

Встановлено також , що вказані засоби виробництва належать ТОВ «Кремінь Табако» на прові власності згідно з договорами копівлі продажу № 191224 від 19.12.2024 року, договором поставки № 15/09-1 та актом прийому-передачі обладнання від 20.09.2021 року, відтак встановлено законність його походження.

Таким чином, вказане обладнання є належним чином зареєстрованими та облікованими засобами виробництва підприємства.

Встановлено також, що за TOB «Кремінь Табако» були зареєстровані місця зберігання тютюнової сировини за № 8 та тютюнових виробів № 6. Згідно з витягом із єдиного державного реєстру місць зберігання, тютюнові вироби та тютюнова сировина знаходиться (зберігається) по вул Профспілковій, 1-В, нежитлове приміщення «Ф» приміщення 2.

У цьому ж приміщенні було проведено санкціонований обшук, виявлено вилучені та арештовані сировину та тютюнові вироби.

Заявник вказує, що після закінчення терміну дії ліцензії на виробництво тютюнових виробів, всю тютюнову продукцію та сировину не вдалося реалізувати вчасно, тому все залишилося в зареєстрованих місцях зберігання, що є допустимим та не є будь-яким порушенням. Саме такі залишки продукції були вилучені в ході обшуку.

У подальшому, після закінчення 21.02.2025 року дії ліцензії на виробництво тютюнових виробів, ТОВ «Кремінь Табако» передало вказані засоби виробництва в оренду приватному підприємству «ОР-ПРЕСС», згідно з договором оренди та додаткової угоди № 1 від 05.11.2025 року. Строк оренди - до 04.11.2026 року. Згідно акту прийому-передачі майна від 05.11.2025 року, орендодавець «TOB «КРЕМІНЬ ТАБАКО» передав, а орендар «ПП «ОР-ПРЕС» прийняв майно, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Профспілкова, буд. 1В згідно списку, зазначеного в акті.

Таким чином, TOB «КРЕМІНЬ ТАБАКО» є власником вилученого майна, яке передано в оренду іншому підприємству.

Що стосується вилучених у ході обшуку мобільних телефонів, то, як вказала представник заявника, ці телефони вилучені у працівників, які в той час знаходились на території підприємства.

Варто зауважити, що у судовому засіданні прокурор зазначив, що вилучені речі визнані речовими доказами. Разом із тим, прокурор під час судового засідання не долучив будь-яких письмових документів, які б підтверджували його посилання щодо визнання вказаних речей і документів речовими доказами. Однак таку обставину опосередковано встановлено зі змістуя ухвали слідчого судді про накладення арешту на від 20.11.2025 року.

Крім того, прокурор вказав, що із речей не може бути знято арешт, оскільки вони є об`єктом дослідження різного роду експертиз, призначених у кримінальному провадженні. Разом із тим, прокурор під час судового засідання не долучив будь-яких письмових документів, які б підтверджували його посилання щодо призначення експертиз і така обставина не підтверджена будь-якими письмовими документами, які міститять матеріали клопотання про скасування арешту.

Разом із тим, із 12.11.2025 року, тобто з моменту фактичного вилучення майна, у сторони обвинувачення було достатньо часу для отримання необхідних даних, здійснення ефективних заходів із вилученим майном у рамках кримінального провадження. Під час розгляду даного клопотання, стороною обвинувачення не обґрунтовано яким саме чином арештовані засоби виробництва, мобільні телефони працівників та інші речі можуть бути використані слідством під час проведення розслідування, встановлення всіх обставин вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень та їхнього відношення до кримінальних правопорушень.

Окрім того, доказів того, що з вилученим майном проведено слідчі дії, спрямовані на доведення причетності такого майна до кримінального провадження, зокрема що такі речі, зокрема мобільні телефони є об`єктами експертиз, слідчому судді не надано.

Вказане свідчить про те, що стороною обвинувачення не доведено, що з вилученим та утримуваним майном здійснюються будь-які слідчі дії та вони мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних певним особам, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Так, слідчим суддею встановлено, що під час вирішення питання про арешт майна, слідчому судді не було достеменно відомо про їх безпосередніх власників. Із ухвали слідчого судді не вбачається, що представник заявника надавала відповідні доказі належності обладнання, сировини, продукції, мобільних телефонів, їх походження та призначення.

Натомість під час розгляду даного клопотання заявник доводить належними та допустимими доказами, що вказані засоби виробництва належать підприємству, яке за декілька місяців до проведення обшуку мало діючу ліцензію на виробництво тютюнових виробів. Походження засобів виробництва належнич чином доведено, як і те, що ще до проведення обшуку, таке обладнання було передано в оренду іншому підприємству.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що за ТОВ «Кремінь Табако» належним чином зареєстровано місця зберігання продукції та сировини, яка була знайдена в ході обшуку у приміщенні, де і повинна була зберігатись. Крім того встановлено, що у підприємства є діюча ліцензія № 00017 на оптову торгівлю тютюновими виробами до 20.09.2028 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що утримання та заборони щодо майна підприємства та його працівників, за умов, коли органом досудового розслідування з плином часу не надано достатнього обсягу доказів на підтвердження обставин, викладених ним під час звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна, утримання його тривалий час без встановлення обґрунтованої необхідності подальших процесуальних дій щодо такого майна, може призвести до необґрунтованих збитків підприємства, що є непропорційним до мети здійснення кримінального провадження та може перешкодити здійсненню законної діяльності підприємства.

На даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання про належність майна до певних критеріїв, а слідкує за дотриманням основних принципів кримінального процесу з боку органів слідства, прав людини і основоположних свобод під час втручань у гарантовані права, зокрема недоторканості права власності, презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини, тощо.

Здійснюючи втручання у право власності шляхом накладення арешту на майно заявника, слідчий суддя виходив із посилань органів досудового розслідування на те, що вказані речі могли бути були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження Накладаючи арешт, слідчий суддя не володів іншою інформацією щодо власника вилучених речей, а тому покладався на необхідність їхнього збереження до встановлення питання їх належності та інших питань, які підлягають встановленню в цьому кримінальному провадженні. Однак з плином часу органом досудового розслідування не підтверджено належність вилученого майна до тик критеріїв, які стали підставою для його арешту та особливої необхідності його збереження в цілях здійснення кримінального провадження.

За умов викладених вище, виникають обґрунтовані сумніви у тому, що вилучене майно пов`язано із злочинною діяльністю, відтак дана обставина підлягає доведенню певними засобами, зокрема вчиненням певних процесуальних дій щодо вилучених речей. Як вже було вказано, прокурором не додано жодного доказу на підтвердження вчинення таких дій щодо вилучених та арештованих речей. Під час розгляду клопотання прокурор достеменно не повідомив які процесуальні дії проводяться із вилученим майном.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних певним особам, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений арешт не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні. Безумовне утримання такого майна під арештом до закінчення досудового розслідування та судового провадження становитиме явно непропорційне втручання у права власника грошових коштів, а також зважаючи на значущість обладнання для здійснення господарської діяльності, становитиме особистий і надмірний тягар.

Із аналогічних міркувань домірності застосованого заходу забезпечення, слідчий суддя виходить і при вирішенні питання щодо скасування арешту на інше майно.

В даному випадку слідчий суддя переконаний про можливу необхідність збереження майна, яке становить доказову базу у кримінальному провадженні та щодо якого існують підстави вважати про його належність до злочинної діяльності. Разом із тим, керуючись принципом домірності та індивідуалізації, слідчий суддя вважає, що заборона користування даним майном становитиме надмірне втручання у її право, як власника. Слідчий суддя у даному випадку не знаходить підстав, які б свідчили про необхідність обмеження права користування таким майном.

Варто також зауважити, що, як було встановлено, вилучені речі та документи визнано речовим доказом. Скасування арешту та повернення власнику його майна, зокрема речей та документів, не позбавляє це майно статусу речового доказу, якщо такий йому надано відповідною постановою, та обов`язків особи, щодо такого майна. Крім того, сам по собі факт визнання речі чи документа речовим доказом не означає надання органу досудового розслідування безспірного повноваження його утримання проти волі власника протягом невизначеного часу. Таке утримання повинно бути доцільним, домірним та обґрунтовуватись проведеннями певних слідчих дій щодо такого майна, або метою збереження такого майна, яке становить істотний інтерес в легітимних цілях кримінального провадження, має доказове значення та/або може бути втрачено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить переконання, що подальше утримання вказаного майна під арештом, за умов викладених вище, в даному випадку, буде непропорційним втручанням у діяльність заявника, як суб`єкта господарювання та становиме надмірний тягар як для приватних особів так і для суб`єкта господарювання, майно якого арештоване, не відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, жодним чином не забезпечить справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, внаслідок покладення на таку особу індивідуального, надмірного тягара, який є непропорційним між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відтак, враховуючи принцип змагальності, як одну із основних засад кримінального провадження, орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження. Натомість заявник належним чином обґрунтував свої вимоги у клопотанні. Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 22, 170-171, 174, 309 КПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 20.11.2025 року у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000095 від 02.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.2 ст.209 КК України, а саме:

- тютюнові вироби (сигарети) без марок акцизного податку в загальній кількості 13 370 шт.;

- картонні упаковки (пачки) для сигарет в загальній кількості 92 400 шт.;

- 28 рулонів сигаретного паперу;

- плівка (матеріал пакувальний) БОПП П 20x241 - 4 рулони;

- 25 ящиків (картонних коробок) із тютюном загальною вагою 2 200 кг;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На вказаному обладнанні немає написів щодо моделі та серійних номерів, наявна металева вставка із написом «Главпродмаш ЗКВ Ленинградский машиностроительний завод Красная Вагранка» тип ПЗЧ, 1957, 51;

- обладнання для виготовлення та пасування сигарет (лінія), яка включає в себе: машинка для нарізання тютюну та сигарет, формування сигаретних пачок, подачі сигаретного паперу, пакувальна машинка для обгортання готової продукції у поліетилен. На одній із частин наявний напис «DEKAJET»;

- сигарети з фільтром насипом в пакетів «Bond» - 1250 шт.;

- 297 картонних коробок із тютюном загальною вагою 27 000 кг;

- 677 мішки із тютюном загальною вагою 6 770 кг;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А52» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «РОСО с75» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy A30s» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон марки «Samsung galaxy NotelO» IMEI 1:Ц НОМЕР_13 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_14 , ; IMEI 2: НОМЕР_15 ;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11» IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, користувачем є Маленко;

- блокнот зеленого кольору з чорновими записами;

- обладнання для чистки, подрібнення та сушки тютюну (лінія), яка складається з транспортних стрічок, станок поріз очний, барабан розщеплюючий, сушильний барабан;

- мобільний телефон марки «Motorola» IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 ;

- відеореєстратор марки Hrui HR900-AF-82N.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 27.01.2026 року.

Слідчий суддяОСОБА_1