УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні за № 0000893 від 22.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 23.55 години 21.09.2025 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Renault Zoe», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Вінниця-Гнівань, на ділянці дороги 12км+400м, в напрямку м. Вінниці неподалік с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на не встановленого велосипедиста, чоловічої статі, який рухався в зустрічному напрямку по смузі руху автомобіля. Після первинного контактування вказаних транспортних засобів та їх повної зупинки відбулося повторне дотичне зіткнення автомобіля «Renault Zoe» із лівим дзеркалом заднього виду автомобіля «Peugeot 3008», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який виконував об`їзд місця пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди невстановлений велосипедист чоловічої статі від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП.

Під час огляду місця пригоди слідчим вилучено: автомобіль «Renault Zoe», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , та велосипед «Україна», який належав загиблому, які поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих ТЗ ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17; свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_3 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження; куртка чорного кольору та тапок білого кольору, які поміщено в спеціальний пакет НПУ QHYO 185964.

Зазначені транспортні засоби та речі долучено до кримінального провадження, у якості речових доказів.

Необхідність у арешті вилученого вище майна обґрунтовується наявністю підстав вважати, що вони є речовими доказами. Не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання таких наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, тому прокурор просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Враховуючи вищевикладене, з метою попередження втрати, пошкодження зазначеного у клопотанні майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця ДТП від 22.09.2025 майно, у вигляді заборони його відчуження, розпорядження та використання, а саме на:

- автомобіль «Renault Zoe», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 ;

- велосипед «Україна», який належав загиблому;

- свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_3 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- куртка чорного кольору та тапок білого кольору, які поміщено в спеціальний пакет НПУ QHYO 185964.

Виконання ухвали суду про арешт майна доручити прокурору відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя