Справа № 461/9358/25
Провадження № 1-кс/461/7057/25
У Х В А Л А
24.11.2025 року. м. Львів
Адвокат зазначає, що при винесенні вказаної постанови, слідчий допустив однобічність і неповноту досудового розслідуванні, яка полягає у непроведенні всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. Адвокат вказує, що під час досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних, можливих та значущих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та істини у справі, а отримані в результаті проведення слідчих дій дані вказують на те, що саме дії воді ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинно наслідковому зв`язку із настанням даної пригоди і в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Крім того, адвокат зазначає, що оскаржувана постанова не містить покликань на протокол допиту свідка ОСОБА_7 , та яка у свої показах описала, що загиблий пішохід ОСОБА_8 рухався по діагоналі та перед ударом почав повертати ліворуч. Також адвокат ставить під сумнів висновок експерта №540-Е від 13.04.2023 року, яким визначено швидкість транспортного засобу в момент наїзду, оскільки у вказаному висновку на сторінках 4-5 експерт надає зображення, згідно із якими, виходячи з пошкоджень на автомобілі, його швидкість повинна була складати не менше 50-60 км./год. В ой же час експерт приводить розрахунки та приходить до хибних висновків, що швидкість автомобіля у момент наїзду не могла становити більше 42 км./год. Ще одним свідчення помилковості висновку експерта є той факт, що сам водій ОСОБА_6 стверджує, що він рухався зі швидкістю 50-60 км./год., відтак адвокат вважає, що наявні підстави для призначення повторної інженерно - транспортної експертизи, із визначенням швидкості руху транспортного засобу в момент наїзду Львівському НДЕКЦ МВС України за налогічними вихідними даними. На переконання адвоката, слідчий не вчинив всіх необхідних слідчих дій направлених на збирання доказів, відтак просить скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.
Адвокат ОСОБА_3 та особа в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав повністю, з мотивів, викладених у такій, просив задовольнити повністю.
Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, розгляд скарги здійснити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи також обмежені законом строки розгляду даної категорії справ.
Відповідно до норми ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження, 21 січня 2023 року близько 22 години 30 хвилин на авто дорозі сполученням «Київ-Чоп», а саме у смт. Верхнє Синьовидне по вул. Січових Стрільців неподалік будинку 40-Б, відбулося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину дороги з права на ліво відносно руху автомобіля, поза межами пішохідного переходу. В результаті даної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження від яких помер у лікувальному закладі біля 23 години 30 хвилин 21 січня 2023 року.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Положенням ч. 1ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на дізнавача, слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так, слідчий ВРЗуСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилається на положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Його результати мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог статті 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З положень ст. 83 КПК України вбачається, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно із ч.2ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Разом з тим, зі змісту постанови вбачається, що слідчим не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, слідчим не надано належної оцінки показам свідка ОСОБА_7 від 14.02.2024 року, в яких остання вказала, що 21.01.2023 року о 22 год. 10 хв., вона прогулювалась на вул. Січових Стрільців у смт. Верхнє Синьовиднє неподалік кафе «Лаванда». Рухаючись по лівому тротуару в напрямку м. Стрий, вона побачила легковий автомобіль, що рухався у напрямку м. Стрий. В цей момент світло фар вказаного автомобіля підсвітило та вона побачила, як на відстані 30 метрів від неї, неподалік кафе «Лаванда» справа на проїзній частині ближче до правого краю дороги знаходився пішохід одягнутий у темний одяг та коли автомобіль наближався пішохід, почав повертатися ліворуч та відбувся сильний удар, вся ситуація відбулась миттєво.
Так, покази свідка ОСОБА_7 не досліджувались слідчим в ході проведення досудового розслідування, такі не враховувались для проведення ряду призначених в рамках кримінального провадження експертиз, та слідчого експерименту, що вказує на неповноту покладених в основу постанови про закриття кримінального провадження.
За положеннями ст. 240КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (частина перша). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу (частина друга). До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (частина третя). Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту (частина шоста).
Однак, оскаржувана постанова не містить посилання на протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_4 , та її представника адвоката ОСОБА_3 , та яку оцінку вказаному доказу, відповідно до ст. 94 КПК України надано слідчим, з врахуванням його протиріч з іншими здобутими в ході досудового розслідування доказами.
Постанова про закриття кримінального провадження повинна бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відтак, висновки, викладені у постанові зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання усіх фактичних даних для висновку про недостатність доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Таким чином, постанова слідчого не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінального правопорушення, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам провадження.
Відтак, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.
Слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Кримінальне провадження не може бути закрите поки не будуть спростовані всі доводи потерпілої, а тому на переконання слідчого судді доводи потерпілої, викладені у скарзі, мають бути підтверджені або спростовані під час досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження не можна вважати обґрунтованим, тому скаргу належить задовольнити, а постанову про закриття кримінального провадження - скасувати.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 9, 110, 284, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Ухвала слідчого судді на виконання вимог ч. 3 ст. 309 КПК України, є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлений 26.11.2025 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1