Справа №567/643/25
Провадження №1-кп/567/99/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Славута Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого за місцем проживання та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 18.12.2024 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 18.12.2024 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання та зберігання психотропних речовин, 06.03.2025 близько 17.00 год., перебуваючи в лісопосадці поблизу села Вельбівно Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області, придбав, шляхом привласнення знайденого поліетиленового пакету, який був обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору із вмістом психотропної речовини PVP, яку незаконно зберігав без мети збуту, для власного споживання, до 17 год. 40 хв. 06.03.2025, тобто до моменту проведення огляду місця події у селі Вельбівно по вулиці Нова Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області, де у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик із вмістом психотропної речовини - PVP, масою 1,479 грама, обіг якої, відповідно до списку №2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, заборонено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України винним себе визнав повністю та показав, що на початку березня 2025 року, перебуваючи на околиці с.Вельбівне Рівненського району Рівненської гуляв в лісі та знайшов поліетиленовий пакет всередині якого знаходилась кристалічна речовина, яку він ідентифікував як психотропний засіб. У зв`язку з цим він вирішив забрати його собі для власного вжитку, поклавши в предмети свого одягу, а коли рухався в сторону дороги, то його зупинили працівники поліції і коли вони проводили його поверхневу перевірку, то виявили полімерний пакет з кристалічною речовиною, який він знайшов перед цим.

Зазначив, що наміру збувати психотропну речовину не мав.

У вчиненому розкаюється та обіцяє виправитись.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказом висновком експерта №СЕ-19/118-25/4027-НЗПРАП від 25.03.2025 встановлено, що вилучена в ОСОБА_4 кристалічна речовина білого кольору є психотропною речовиною PVP, маса якої становить 1,479 г.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України характеризується прямим умислом та відсутністю мети збуту психотропних речовин. Відтак, мета зазначених дій може бути будь-якою, за виключенням збуту (наприклад, споживання психотропних речовин). Саме відсутність мети збуту є обставиною, за якою розмежовуються злочини, передбачені статтями 307 та 309 КК України. При цьому, кваліфікуючи дії ОСОБА_4 саме за ч.2 ст.309 КК України, суд виходить з того, що жодних свідчень про умисел на збут психотропної речовини, як то відповідна домовленість з особою, яка придбала чи виготовила ці речовини, фасування різної маси, попереднє неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за ст.307 КК України, не здобуто. Водночас, при кваліфікації дій ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше вчиняв кримінальне правопорушення, пов`язане з вживанням ним психотропного засобу PVP.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим скоєно нетяжкий злочин у сфері обігу психотропних речовин, санкція якого передбачає альтернативу видів покарання, а саме штраф або позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він по місцю проживання, згідно із характеристики за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 хоча раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаявся, суд вбачає, що йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Одночасно, суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Клопотань щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не надходило.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки про витрати на проведення експертиз вбачається, що витрати на проведення судових експертиз психотропних речовин по даному кримінальному провадженню становлять 3979 грн. 50 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

На підставі статей 2, 84-89, 100, 118, 124, 370-371, 373-374 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 3979 грн. 50 коп.

Речовий доказ у справі психотропну речовину вагою 1,479 г., яку передано на зберігання в камеру схову ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1