Справа № 190/540/25
Провадження №1-кп/190/101/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 року за №0000649 стосовно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

ОСОБА_6 в період часу з 21 грудня 2024 року по 23 грудня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходився у приміщенні належного йому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вищевказаний період, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в період часу з 21 грудня 2024 року по 23 грудня 2024 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в одній із кімнат приміщення будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, долонями рук та палицею наніс не менше 6 ударів в ділянку рук та ніг, не менше 3 ударів в ділянку обличчя, не менше 2 ударів в потиличну ділянку голови праворуч малолітнього ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців: на передній поверхні грудної клітини праворуч, на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, на передньо-зовнішньо-задній поверхні лівого плеча в середній та нижній третині, на розгинальній поверхні лівого передпліччя, на зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, в середній та нижній третині, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, в області попереку переходячи на праву сідницю синець, на зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, переходячи передню поверхні колінного суглобу, на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівого стегна в верхній третині, на передньозовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; закрита черепно-мозкова травма: синці в правій лобно-скроневій області, в лівій завушній області синець, в області правого кута нижньої щелепи синець, в лівій виличній області переходячи на поверхню щоки, в області лівого кута нижньої щелепи, крововиливи у м`які тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку головного мозку в правій лобно-скронево-потилично-тім`яній області, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку правої півкулі, які утворилися від ударної дії тупих предметів у термін не менше 3-4 діб, але не більше 5-6 діб до моменту настання смерті.

Синці тулубу та кінцівок, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.3.5, Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Закрита черепно-мозкова травма: синці в правій лобно-скроневій області, в лівій завушній області синець, в області правого кута нижньої щелепи синець, в лівій виличній області переходячи на поверхню щоки, в області лівого кута нижньої щелепи, крововиливи у м`які тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку головного мозку в правій лобно-скронево-потилично- тім`яній області, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку правої півкулі, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.1.3 «в, г», Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер у КНП «Криворізька міська лікарня № 16» Криворізької міської ради.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 від надання показів категорично відмовився, але вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 це батько її загиблої дитини. З ОСОБА_6 вона ніколи разом не проживала і не проживає. Оскільки їй доводилось працювати на двох роботах, з 15 липня 2024 року вона залишила дитину проживати разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3 . За це вона платила ОСОБА_6 гроші. Спочатку 2000 грн. на місяць, потім 2500 грн. Графік її роботи був такий: 3 дні працювала, один день вихідний і в цей день вона бачилась з дитиною. Приблизно в листопаді 2024 року вона почала помічати у дитини синці, подряпини. Як пояснював ОСОБА_6 , то дитина впала, то перечепилась. Однак суттєвих тілесних ушкоджень у дитини не було. Останній раз вона бачилась з дитиною 21 грудня 2024 року. В той день, коли вона відпочивала після зміни вдома, їй зателефонувала ОСОБА_9 та запитала: «Де дитина?». Вона відповіла, що у батька. Потім ОСОБА_9 повідомила, що дитина в комі, у неї закрита черепно-мозкова травма. Вони разом пішли до будинку обвинуваченого і бачили, як його забирали працівники поліції. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. Також пояснила, що ОСОБА_6 спиртними напоями не зловживав, поводив себе адекватно. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Свідок ОСОБА_10 надала суду покази, відповідно до яких вона працює сімейним лікарем, з обвинуваченим не знайома. ОСОБА_11 це її пацієнт від народження, перебував у неї на обліку. Дитина розвивалась відповідно віку, був щеплений за віком. Періодично вона відвідувала хлопчика і він постійно знаходився за місце проживання мами. З дитиною постійно була лише мама, яка повідомила, що батько дитини з ними не проживає. В грудні 2024 року її допитувала слідча, яка й повідомила, що дитина в реанімації. Також пояснила, що спочатку мама не приходила до лікаря, але після того, як їй роз`яснили про необхідність огляду дитини у лікаря, мама почала постійно приходити з дитиною, за потреби зверталась за медичною допомогою.

Свідок ОСОБА_12 надала суду покази, відповідно до яких вона обіймає посаду завідуючої відділу центру надання соціальних послуг. ОСОБА_13 перебувала на обліку у відділі з серпня 2024 року. Супровід проводився стандартно: спочатку сім`я відвідується кожен тиждень, потім моніторингові візити. В грудні 2024 року фахівці центру також відвідували сім`ю ОСОБА_14 . Зі слів фахівця центру їй відомо, що дитина проживає разом з матір`ю і вони не знали, що з літа 2024 року дитина проживає разом з батьком. Під час їхніх візитів, дитина була разом з матір`ю.

Свідок ОСОБА_15 надала суду покази, відповідно до яких вона працює лікарем швидкої медичної допомоги. В минулому році (дату та час не пам`ятає) надійшов виклик до дитини, - проблеми з диханням. Вони приїхали на вул.О.Кошового в м.П`ятихатки. Коли зайшли в будинок, вона помітила, що підлога була чисто вимита. Їх зустрів обвинувачений, який був схвильований, повідомив що він батько дитини та пояснив, що хлопчик попросився в туалет, він одягав на нього кофту і дитина задушилася (повис на кофті). Хлопчик віком приблизно три роки, лежав на столику. Дитина була бліда, без свідомості, без ознак життя. Під час огляду з`ясували, що дихання в нього є, але слабке, переривчасте; серцебиття було 16-18 ударів на хвилину. Склалося враження, що дитина помирає, у хлопчика з`явились судоми, тому вона зробила йому ін`єкцію сібазону. Із тілесних ушкоджень у дитини була велика гематома на голові в районі ока. Батько дитини сказав, що хлопчик впав з дивану і вдарився об батарею. Вони дуже швидко доправили дитину до лікарні, викликали санавіацію. Також пояснила, що батько дитини дуже хвилювався за хлопчина, обіймав його, цілував; говорив що наступного дня дитину мала забрати мама. Від ОСОБА_6 було чути запах алкоголю. Коли приїхала поліція, ОСОБА_6 також говорив, що дитина повісилась на кофті, розповідав як хлопчик скидав кофту і заплутався в капюшоні. Сторонніх осіб в будинку вона не бачила.

Свідок ОСОБА_16 надала суду покази, відповідно до яких в 2024 році вона перебувала на посаді начальника служби у справах дітей П`ятихатської міської ради; родина ОСОБА_14 на обліку в їхній установі не перебувала. Їй лише відомо, що ОСОБА_13 є матір`ю-одиначкою; в той час як ОСОБА_17 знаходилась на роботі, дитина постійно перебувала з її сестрою. Потім їй стало відомо, що дитина померла від того, що її побив батько. Також пояснила, що служба у справах дітей разом з працівниками громадської організації відвідували родину ОСОБА_13 і дитина завжди перебувала або з матір`ю, або з її сестрою. Про те, що дитина проживає у ОСОБА_6 їй було не відомо. По документам ОСОБА_5 є матір`ю-одиначкою; про батька дізналися вже з листа поліції.

Свідок ОСОБА_18 надала суду покази, відповідно до яких вона є лікарем П`ятихатської ЦМЛ і в той час перебувала на зміні як черговий лікар (дату не пам`ятає). Каретою швидкої допомоги в лікарню привезли хлопчика ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі батька ОСОБА_6 . Дитина була без свідомості. Зі слів батька дитина впала. ОСОБА_6 говорив їм, що дитина впала, повісилась на светрі, він її не бив. При огляді у дитини на тілі було виявлено синці, ссадна, закрита черепно-мозкова травма. Зрозумівши, що дитину били, викликали працівників поліції. При огляді було видно, що дитина сама не могла завдати собі таких тілесних ушкоджень. Хлопчика відправили до дитячої лікарні м.Кривий Ріг. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_6 щось їм розповідав, говорив що дитину била мама. Також свідок повідомила, що раніше цю дитину привозили з траси далекобійники тому, що дитина ходила сама по трасі і була привезена в лікарню як невідома.

Свідок ОСОБА_19 надала суду покази, відповідно до яких вона працює в комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг». ОСОБА_13 перебувала у них під соціальним супроводом 5 місяців. Сім`ю ОСОБА_14 вони відвідували згідно з рекомендаціями: перший місяць 4 рази, потім 2-3 рази на місяць і вони мали намір припиняти стосовно неї соціальний супровід. Під час відвідувань сім`ї ОСОБА_13 , дитина була чистенька, розвинута на свій вік і у неї було все необхідне для життя; дитина завжди була з мамою. Інколи ОСОБА_13 зверталася до них з приводу складного матеріального становища і вони в разі наявності гуманітарної допомоги, надавали їй продукти харчування, одяг, іграшки. Взагалі, Таміла з обов`язками матері справлялася і соціальний супровід мав бути припинений в грудні 2024 року.

В процесі дослідження в судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.п.160), - 23.12.2024 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (т.1 а.п.161), - дитяча кофта та дерев`яна палиця визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 (т.1 а.п.163) на зазначене майно накладено арешт.

Згідно свідоцтва про народження (т.1 а.п.164), - ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 ; його батьками зазначені ОСОБА_20 та ОСОБА_5 .

Згідно довідки Пятихатської центральної міської лікарні (т.1 а.п.165), - до приймального відділення о 06.00 год. 23.12.2024 року був доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; попередній діагноз ЗЧМТ?, Кома І, множинні гіматоми і садна тулуба, кінцівок, голови.

Згідно відповіді КЗ «Центр надання соціальних послуг» П`ятихатської міської ради», наданої на запит ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП (т.1 а.п.166), - родина ОСОБА_5 перебуває під соціальним супроводом з 09 серпня 2024 року як родина, яка потрапила в складні життєві обставини.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2024 року (т.1 а.п.167-168), - ОСОБА_6 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (т.1 а.п.169-170), - вилучений у затриманого ОСОБА_6 одяг визнаний речовими доказами по кримінальному провадженню. Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2024 (т.1 а.п.171) на зазначене майно накладено арешт.

Згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.12.2024 (т.1 а.п.172), - визнано речовими доказами біологічні зразки змивів, нігтьових зрізів, крові та букального епітелію, отриманих від підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №2808/1 (т.1 а.п.173-177), - виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказав підозрюваний під час проведення слідчого експерименту, але в область голови та обличчя було надано значно більше травматичних дій.

Згідно висновку експерта №2808/1 (т.1 а.п.178-183), - виявлені на тілі трупа ОСОБА_8 численні тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №109-К від 07.03.2025 року (т.1 а.с.186-189), - ОСОБА_6 виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, іспитований не виявляв ознак якого небудь хворобливого розладу душевної діяльності, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом в період часу кримінальних дій він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час іспитований за своїм психічним станом також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно довідок лікарів нарколога та психіатра П`ятихатської ЦРЛ (т.1 а.п.194-195), - ОСОБА_6 на обліку у вказаних лікарів не перебував, за медичною допомогою за останні три роки не звертався.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.п.196), - ОСОБА_6 перебуває на військовому обліку з 15.10.2012 року; строкову військову службу не проходив на підставі п.1 ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як особа визнана за станом здоров`я непридатною до військової служби в мирний час.

Згідно довідки Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» (т.1 а.п.198), - ОСОБА_6 у вказаному закладі не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.12.2024 року (т.1 а.п.230-233), - об`єктом огляду являється домоволодіння АДРЕСА_2 . В процесі огляду проводилась відеофіксація. Під час огляду виявлено та вилучено дитячу кофту та дерев`яну палицю. Результати огляду зафіксовані у фототаблиці.

Згідно ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 року (т.1 а.п.243-244), - стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно протоколу огляду трупа (т.2 а.п.1-3), - заступником начальника СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності понятих, за участю спеціаліста судово-медичного експерта проведено огляд трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До протоколу долучено фототаблицю (т.2 а.п.4-11).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2024 року (т.2 а.п.12-18), - підозрюваний ОСОБА_6 за участю захисника, спеціалістів, в присутності понятих, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , розповів як та за яких обставин він вчинив злочин. Під час проведення слідчого експерименту проводилась відео-зйомка, результат якої зафіксовано на цифровому носії (т.2 а.п.19).

Згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2025 року (т.2 а.п.20-22), - підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а його дії кваліфіковані правильно.

Під час вирішення питання щодо міри покарання, яке належить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно до яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значними, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Відповідно до приписів ст. 50 КК України, - значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд враховує особу винного, який раніше не судимий, не працює, постійного доходу немає, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, але згідно висновку судово-психіатричного експерта виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. В період скоєння злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на час проведення обстеження також усвідомлює свої дії та може керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема те, що об`єктом злочинного посягання є життя та здоров`я потерпілого, його особиста недоторканість.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Тому охорона життя людини - найважливіше завдання кримінального права.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить скоєння злочину щодо малолітньої дитини, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносин.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При цьому, суд не погоджується з позицією прокурора щодо наявності пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин таких як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з огляду на таке.

Під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Крім того, поведінка ОСОБА_6 під час розгляду справи судом, не була такою, яка б свідчила про його щире каяття.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, яке посягає на одне із найцінніших соціальних благ людини життя і недоторканість людини, наявність обставин, які обтяжують покарання та відсутність обставин, які його пом`якшують , беручи до уваги особу ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах реального відбування покарання в межах санкції, встановленої за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого та встановленим судом обставинам.

Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст.69, 75 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 23 грудня 2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024, 27.12.2024 року (т.1 а.п.163, 171)

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т.1 а.п.161, 169, 172, 184-185) знищити.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1