Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3858/24
Провадження №: 1-кп/332/201/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання, ОСОБА_13 ,

законного представника ОСОБА_14 ,

захисників адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Запоріжжя клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 17.03.2024 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який на теперішній час перебуває поза штатом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечних дій, які формально підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

17 березня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_13 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. № 16-А по вул. Павлокічкаській у м. Запоріжжі, діючи умисно, в ході словесного конфлікту з громадянином ОСОБА_18 , який відбувся на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_18 , предметом схожим на ніж один удар в область передньої черевної стінки та два удари в область грудної клітки зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину, поранення великого чіпця та брижі тонкої кишки, два непроникаючі колото-різані поранення грудної клітки зліва, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, що підпадає під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 169, ОСОБА_13 , у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. На теперішній час, ОСОБА_13 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофреноподібного розладу, внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу судинного та токсичного, тому він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Отже, ОСОБА_13 в момент вчинення злочину міг усвідомлювати фактичний характер та суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними.

На теперішній час, ОСОБА_13 не може усвідомлювати фактичний характер та суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_13 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги.

02.07.2024 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування до ОСОБА_13 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_18 не з`явився, підготовче судове засідання проведено у відсутність останнього, у зв`язку із поданням заяви про здійснення судового засідання у його відсутність. В подальшому на вжиті судом заходи щодо виклику до суду, потерпілий не відреагував. Отже, враховуючи, що потерпілий був обізнаний про наявність в суді провадження щодо ОСОБА_13 , в судове засідання так і не з`явився, судом відповідно до норм ст. 325 КПК України, прийнято рішення про здійснення судового розгляду клопотання у відсутність потерпілого.

В судовому засіданні прокурор посилаючись на наявність доказів щодо ознак суспільно небезпечного діяння в діях ОСОБА_13 , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, просив застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Особа, щодо якої вирішується клопотання, - ОСОБА_13 та його захисник просили, на підставі ч. 3 ст. 513 КПК України, відмовити у застосуванні примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження посилаючись на те, що ОСОБА_13 діяв в умовах необхідної оборони, перевищивши її межі.

Законний представник ОСОБА_14 , заперечувала проти запропонованого прокурором виду примусового заходу медичного характеру, посилаючись на його суворість.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Положеннями ст. 513 КПК передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З системного аналізу наведених вище норм КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру суд, у кожному випадку, зобов`язаний встановити факт вчинення суспільно небезпечного діяння (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), вчинення його тією особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та дослідити надані сторонами та наявні у справі докази із наданням їм юридичної оцінки, відповідно до ст. ст. 84-86, 91, 94 КПК України.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_13 , пояснив, що 17 березня 2024 року він перебував за місцем свого проживання, алкогольні напої в цей день не вживав. Приблизно о 16 годині зателефонував своїй знайомій ОСОБА_19 , яка працює у кіоску, що розташований поряд з його будинком та попрохав принести води. Після цього, одягнув куртку, в кармані якої перебував ніж для ремонту взуття, який він взяв з роботи, для того щоб підрізати лінолеум у себе в кімнаті, і пішов зустрічати ОСОБА_20 . Коли він вийшов в коридор, а потім до вбиральні, то побачив, братів ОСОБА_21 , між якими був конфлікт. Він зробив їм зауваження, і тоді вони почали його ображати нецензурною лайкою. Після чого вже між ними виник конфлікт і перебуваючи у під`їзді брати ОСОБА_21 , хто конкретно він не знає, збили його з ніг та почали бити ногами по тулубу, штовхати з такою силою, що він вибив вхідні двері в під`їзд. В подальшому вони перемістилися на вулицю, де конфлікт продовжувався, в один із моментів він впав, і коли піднімався, схопився за кармани куртки, в яку був одягнений, де відчув ніж. Він достав ніж і тримаючи його в правій руці, почав підніматися з колін, при цьому руки були підняті уверх, потерпілий ОСОБА_22 намагаючись вибити ніж з його руки, раптово на нього напоровся в області черева. Після цього, він ніж кинув біля лавки, брати ОСОБА_21 почали уходити, а він зрозумів, що спричинив ОСОБА_23 ножове поранення. Не пам`ятає, щоб наносив ще удари потерпілому. В подальшому він пішов до під`їзду, де побачив сусідок ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , яким сказав, що «натворив діла». Потім пішов до кіоску, де працює ОСОБА_19 , яка повинна була йому принести воду, і їй теж розповів про ці обставини, випив у неї 100 грам горілки та хотів йти до райвідділку. Коли він перетинав проїзну частину, що розділяє місце розташування його будинку та кіоску, до нього підбіг ОСОБА_26 і наніс удар ножом в спину. Він намагався витягти ніж, але лезо застрягло. В цей час під`їхала карета швидкої допомоги, і забрала його до лікарні. Три дні він перебував в реанімації, а потім його затримали працівники поліції. При цьому, ОСОБА_13 зазначав, що увесь конфлікт відбувався приблизно 30 хвилин. В руках братів ОСОБА_21 під час бійки сторонніх предметів не було. Він підписав на досудовому розслідуванні процесуальні документи не прочитавши їх зміст. Вважає, що захищався від протиправних посягань братів ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_27 , у т.ч. під час додаткового допиту пояснила, що з березня 2022 року вона мешкає у будинку по АДРЕСА_2 . В будинку також проживають ОСОБА_26 та ОСОБА_28 . Павлови є її родичами. 17 березня 2024 року вона перебувала вдома, коли виходила на кухню, то бачила братів ОСОБА_21 , які вживали алкогольні напої, виходили на балкон палити. Коли вона та ОСОБА_24 , сусідка, перебували на кухні, прийшов ОСОБА_29 , він був у нетверезому стані. В подальшому їй зателефонував ОСОБА_30 , який також проживав у будинку та повідомив, що між ОСОБА_31 та ОСОБА_32 виникла бійка, під час якої ОСОБА_29 наніс ОСОБА_33 ножові поранення, та попросив викликати швидку. Вона викликала швидку, коли вона разом з ОСОБА_24 , вийшли на вулицю, там нікого не було, тоді вона зателефонувала ОСОБА_34 , який повідомив, що він з ОСОБА_32 в лікарні. Свідок бачила, що в під`їзд були зірвані вхідні двері. Самого конфлікту свідок не бачила, звідки ОСОБА_30 про нього дізнався, не знає, але припускає, що останній бачив з балкона своєї кімнати. В подальшому коли вона перебувала на вулиці то бачила, як до ОСОБА_35 підбіг ОСОБА_26 та вдарив ножом в спину. Після чого ОСОБА_35 забрала швидка.

Свідок ОСОБА_36 , допитана за клопотанням сторони захисту, пояснила суду, що вона працює в кіоску, що розташований по вул. Глазунова в м. Запоріжжі. Знає ОСОБА_37 , як клієнта, він часто купляв у неї каву, цигарки. Кіоск розташований неподалік від будинку де проживає ОСОБА_38 . Також знає ОСОБА_39 , який теж проживає у даному будинку. У березні 2024 року їй подзвонив ОСОБА_28 і попросив принести мінеральної води. Вона зачинила кіоск і пішла до його будинку. Коли підходила то побачила, що ОСОБА_35 б`ють двоє чоловіків, руками та ногами, один з них був ОСОБА_40 . Щоб хтось падав з учасників бійки не бачила, скільки ударів хто кому наносив теж не бачила. Вона вирішила не втручатися, повернулася до кіоску та викликала поліцію. Приблизно через 10 хвилин їй зателефонував ОСОБА_28 та повідомив, що «підрізав» якогось чоловіка і попросив вийти з кіоска. Коли вони розмовляли, ОСОБА_28 розповів, що поранив людину, та в що в нього не було вибору. Коли розмову було завершено і ОСОБА_28 переходив дорогу, до нього підбіг ОСОБА_41 і наніс удар ножом у спину.

Свідок ОСОБА_42 повідомив суду, що він мешкає в одному будинку з ОСОБА_13 . Приблизно навесні 2024 року до нього в гості приїхав брат ОСОБА_22 . Вони з братом вживали алкогольні напої десь приблизно з 10 години ранку і до 16 години, згодом ОСОБА_18 зібрався їхати додому і він пішов його проводжати. Коли вони вийшли з кімнати, він залишився зачиняти двері, а ОСОБА_22 вийшов з під`їзду. Вийшовши на вулицю, він побачив, що ОСОБА_43 розмовляє з ОСОБА_44 на підвищених тонах, при цьому, брат звинувачував ОСОБА_45 , що останній його (свідка) заохочує до зловживання спиртними напоями, після чого ОСОБА_43 відштовхнув ОСОБА_46 і той впав. В цей час він відійшов від місця події, а тому не бачив як ОСОБА_28 наніс удар ОСОБА_23 . Коли він звернув увагу на брата, то побачив, що у того ножові поранення, потім з під`їзду вийшов ОСОБА_30 , сусід, та повів ОСОБА_47 до лікарні. В подальшому, він (свідок) наніс удар ОСОБА_48 ножом в спину, помстившись за брата. При цьому, свідок зазначав, що де він взяв ніж не пам`ятає, конфлікту в приміщенні будинку між ним, його братом та ОСОБА_49 не було. Він (свідок) був у стані алкогольного сп`яніння, а тому усі деталі вказаних подій не пам`ятає. При цьому, зазначав, що саме він вибив двері у під`їзд, а не ОСОБА_29 , як зазначає останній.

Свідок ОСОБА_50 , допитана за клопотанням сторони захисту, в судовому засіданні повідомила, що проживає по АДРЕСА_3 . У будинку також проживають ОСОБА_28 , ОСОБА_51 , та ОСОБА_26 . В березні 2024 року, ОСОБА_26 готував їжу на кухні, яка є спільною для усіх жильців, та очікував брата у гості. Свідок готувала їжу і бачила, як ОСОБА_22 приїхав у гості до ОСОБА_39 , вони випивали та виходили на балкон палити. У ОСОБА_52 на лобі було червоне садно та в кімнаті було шумно, то вона вирішила, що брати між собою щось не поділили. Свідок бачила, як ОСОБА_28 повернувся до додому у нетверезому стані та ліг відпочивати. Через годину ОСОБА_29 вийшов з кімнати, а вона в цей час разом з ОСОБА_53 спілкувались на кухні. ОСОБА_29 пішов до вбиральні, яка знаходиться навпроти кімнати ОСОБА_54 . Коли ОСОБА_29 повертався, до нього підійшли ОСОБА_55 та ОСОБА_43 , про що вони розмовляли вона не чула, але ОСОБА_56 пішов до кімнати, а ОСОБА_57 пішов до нього. Потім ОСОБА_57 пішов до себе в кімнату та погукав ОСОБА_58 . Коли вони спілкувались, це відбувалось в коридорі, свідок почула, як ОСОБА_29 запропонував ОСОБА_21 , вийти на вулицю, щоб не заважати сусідам. Вони вийшли на подвір`я. Через невеликий проміжок часу, свідок почула, як ОСОБА_53 зателефонував ОСОБА_59 , інший сусід, і повідомив, що ОСОБА_28 наніс ножове поранення ОСОБА_23 , та попросив викликати швидку. В подальшому вона та ОСОБА_53 , вийшли на вулицю і побачили ОСОБА_35 , одяг в нього був брудний, він сказав, що наробив шкоди, ударив ОСОБА_47 , викликав поліцію, буде чекати. В подальшому вони дізналися, що ОСОБА_60 відвів ОСОБА_61 в лікарню. Потім вона побачила, як ОСОБА_29 стоїть біля кіоска та спілкується з продавчинею, коли до нього підбіг ОСОБА_26 і наніс ножове поранення в спину. Капшука забрала швидка.

Від допиту свідка ОСОБА_62 сторона обвинувачення відмовилась, а свідок ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні були досліджені надані стороною обвинувачення письмові докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 18.03.2024 року із долученою до нього фототаблицею, предметом якого послугувала ділянка місцевості, приблизним розміром 6х10 м, що являє собою внутрішню прибудинкову частину подвір`я двоповерхового кутозразкового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Повздовж внутрішньої частини вказаного будинку, приблизною шириною в 1,5 м наявне асфальтне покриття. Крім цього, в кутовій частині оглядаємої місцевості, в бік будинку наявне углиблення, приблизними розмірами 2х2 м з асфальтним покриттям, що являє собою підхід до вхідних дверей під`їзду, які на момент огляду зачинені. Інша частина оглядаємої місцевості має ґрунтове покриття, яке частково вкрите поодинокою рослинністю. Так, навпроти зовнішньої кутової частини будинку, приблизно в 2,5 м, наявний каналізаційний люк, накритий лядою, виконаною з бетонного матеріалу та в якому наявний отвір, приблизними розмірами 3х10 м. Оглянувши вміст вказаного люку виявлено каналізаційні відходи. Приблизно в 3 м від вказаного люку, на оглядає мій місцевості наявний під`їзд для транспортних засобів, та лавка виконана з металевого матеріалу та пофарбована в зелений колір. Ліворуч від вказаного автомобільного під`їзду, перпендикулярно стіні будинку наявні 2 дерева, на відстані 1 м одне від одного, декор у вигляді автомобільних шин, які наполовину знаходяться в землі. За ними наявні каміння, які слугують в якості декору. По праву сторону вказаного автомобільного під`їзду наявні 2 аналогічні дерева. Правіше від них, приблизно 1 м, наявні 2 металеві конструкції, на відстані, приблизно 1,5 м одна від одної та розташовані перпендикулярно стіні будинку. За вказаною конструкцією, на ґрунтовому покритті з щільним рослинним покриття, наявне сухе опавши листя. Понад стіною будинку, яка розташована з зовнішнього боку та перпендикулярно автомобільній дорозі по вулиці Павлокічкаській, аналогічне наявне асфальтне покриття шириною приблизно 1,5 метра. Понад стіною будинку, яка розташована з зовнішньої сторони та паралельно автомобільної дороги по вулиці Павлокічкаська, шириною 1,5 метра наявне асфальтне покриття. Правіше ґрунтове покриття з поодинокою рослинністю. В ході огляду вказаної місцевості будь-яких знарядь вчинення злочину, а також слідів боротьби, волочіння не виявлено. Крім того, було оглянуто прилеглу до оглядаємої місцевості територію. В ході огляду нічого вилучено не було (а.с. 70-83 т. 2);

- протокол огляду предмету від 18.03.2024 року з фотокартками до нього, безпосереднім оглядом якого послугував одяг потерпілого ОСОБА_18 , у якому він перебував у момент вчинення злочину відносно нього 17.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на відкритій ділянці місцевості неподалік кута будинку, у вигляді чоловічої шкіряної куртки чорного кольору, светру червоного кольору з капюшоном та написом «Niке» з нашаруванням РБК, спортивних штанів темно-зеленого кольору з нашаруванням РБК, футболки червоного кольору з нашаруванням РБК. чорна футболка, чорні чоловічі штани, труси чоловічі, біло-сині шкарпетки. Усі зазначені об`єкти упаковано до 3-х окремих картонних коробок з відповідними написами та підписами учасників. В ході огляду вказані коробки розпаковано та після його закінчення зазначені об`єкти будуть поміщені до первинного упакування та опечатано. Куртка, що оглядається є чоловічою, шкіряною, чорного кольору, на передній частині якої посередині наявна блискавка. Також на передній частині куртки з обох боків наявні кишені, що застібаються на металеву блискавку. З лівого боку куртки, ближче до бокового шву, на відстані близько 20 сантиметрів від нижньої частини та 10 сантиметрів від верхнього боку лівої кишені виявлено два наскрізних розрізи рівної форми на відстані близько 5 сантиметрів один від одного та розмірами в довжину близько 3 сантиметрів. Об`єкт в подальшому поміщений до картонної коробки. Штани що оглядаються є чоловічими, темно-зеленого кольору, з правого та лівого боку яких наявні кишені, що застібаються на блискавку. На передній частині з лівого боку наявний логотип синього кольору, що візуально схожий на логотип «Niке». На відстані близько 2 сантиметрів від логотипу мається пляма PБK невизначеної форми. На зворотній частині з лівого боку штанів, на відстані близько 15 сантиметрів від верхньої частини наявна пляма РБК невизначеної форми. Об`єкт в подальшому поміщений до картонної коробки. Светр, що оглядається червоного кольору з капюшоном. На передній частині зверху по середині наявний напис «Niке» та логотип візуально схожий на логотип «Niке». У нижній частині наявна двостороння кишеня без блискавки на ширину усього светру. По середині кишені, на відстані близько 15 сантиметрів від нижньої передньої частини светру наявний наскрізний розріз різної форми направлений з низу до гори довжиною близько 3 сантиметрів навколо якого маються нашарування РБК у вигляді плям. З лівого боку, ближче до бокового шву, на відстані близько 15 сантиметрів від нижньої частини та 10 сантиметрів від кишені виявлено два наскрізних розрізи рівної форми на відстані близько 5 сантиметрів один від одного, що направлені з низу до гори та розмірами в довжину близько 3 сантиметрів. Навколо вказаних розрізів наявне нашарування РБК у вигляді плям. Об`єкт в подальшому поміщено до картонної коробки. Футболка, що є предметом огляду має червоний колір, без будь-яких малюнків та написів. У нижній частині футболки з переднього боку, на відстані близько 10 сантиметрів від нижнього боку наявний наскрізний розріз рівної форми направлений з низу до гори довжиною близько 3 сантиметрів навколо якого маються нашарування РБК у вигляді плям. З лівого боку, ближче до бокового шву, на відстані близько 10 сантиметрів від нижньої частини виявлено два наскрізних розрізи рівної форми на відстані близько 5 сантиметрів один від одного, що направлені з низу до гори та розмірами в довжину близько З сантиметрів. Навколо вказаних розрізів наявне нашарування РБК у вигляд плям. Об`єкт в подальшому поміщено до картонної коробки (а.с. 84-93 т. 2);

- протокол проведення слідчого експерименту від 26.03.2024 року з DVD-R диском, який досліджено в судовому засіданні, згідно з яким на місці події, а саме на відкритій ділянці місцевості на куті будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_13 відобразив механізм спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 . ОСОБА_13 зазначив, що 17.03.2024 року приблизно о 16.00 годині перебував на вказаному вище місці разом з потерпілим ОСОБА_18 та свідком ОСОБА_64 . В цей момент між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого він дістав з правового карману своєї куртки предмет схожий на ніж та почав утримувати його у правій руці. Далі він ( ОСОБА_13 ) завдав два удари вказаним предметом в область грудної клітки зліва та один точковий удар в область передньої черевної стінки, після чого викинув вказаний предмет на землю та пішов (а.с. 94-107 т. 2);

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2024 року з DVD-R диском до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_42 відобразив на місці події механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 підозрюваним ОСОБА_13 (а.с. 108-115 т. 2);

- висновок експерта № 1110 від 28.03.2024 року, відповідно до якого рідка кров від підозрюваного ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 116 т. 2);

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.04.2024 року з DVD-R диском до нього, який було досліджено в судовому засіданні, в ході якого потерпілий ОСОБА_18 на місці події за адресою: АДРЕСА_2 , на куті будинку відобразив механізм спричинення йому ОСОБА_13 тілесних ушкоджень (а.с. 117-125 т. 2);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2024, проведеного з потерпілим ОСОБА_18 , під час якого потерпілий пояснив, що впізнає особу на фото 1 за овальною формою обличчя, високо посадженими надбрівними дугами, широким носом, як таку, що 17.03.2024 року перебуваючи на куті будинку АДРЕСА_2 , спричинила йому тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу впізнання за фотознімками на фото 1 зображено ОСОБА_13 (а.с. 126-129 т. 2);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2024, проведеного зі свідком ОСОБА_65 , який пояснив, що впізнає особу на фото 2 за овальною формою обличчя, вузькими губами, широким носом, як таку, що 17.03.2024 року зайшла у приміщення під`їзду будинку АДРЕСА_2 з предметом схожим на ніж та сказав «Я забив вашого Серьожу». Відповідно до довідки до протоколу впізнання за фотознімками на фото 2 ОСОБА_13 (а.с. 130-133 т. 2);

- висновок експерта № 1227 від 08.04.2024 року, яким встановлено, що рідка кров від потерпілого ОСОБА_18 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 134 т. 2);

- висновок експерта № 1231 від 12.04.2024 року з додатком до нього - зведеною таблицею встановлення групової належності крові в слідах на речових доказах, відповідно до якого, кров від потерпілого ОСОБА_18 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 та супутнім антигеном Н. При судово-імунологічному дослідженні слідів на куртці синього кольору (об`єкти № 1,2), футболці сірого кольору (об`єкт № 3) та штанах спортивного чорного кольору (об`єкт № 5) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени В і Н, а в об`єктах № 3, 5 з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_13 . Домішка крові від потерпілого ОСОБА_18 не виключається. При судово-імунологічному дослідженні тих же штанів в об`єкті № 4 наявність крові не встановлена (а.с. 135-138 т. 2);

- висновок експерта № СЕ-19/108-24/6099-БД від 17.04.2024 року з фототаблицею до нього, згідно до якого встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_13 (об`єкт № 1) (а.с. 139-143 т. 2);

- висновок експерта № 1230 від 19.04.2024 року з додатком до нього - зведеною таблицею встановлення групової належності крові у слідах на речових доказах, відповідно до якого кров від потерпілого ОСОБА_18 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н. При дослідженні слідів на куртці (об`єкти № 1-5), джемпері (об`єкти № 6-9), футболці (об`єкти № 10, 11) та спортивних штанах (об`єкти № 12-14), що належать потерпілому ОСОБА_18 встановлена наявність крові людини, та виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В в об`єктах № 6-14, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від самого потерпілого ОСОБА_18 . Походження крові від ОСОБА_13 виключається (а.с. 145-148 т. 2);

- висновок експерта № 529п від 23.04.2024 року, яким встановлено, що при огляді ОСОБА_18 , виявлені множинні рубці грудної клітки ліворуч та передньої черевної стінки, які є наслідком загоєння ран. За даними медичними документації, при надходженні ОСОБА_18 до стаціонару виявлено три колото-різаних рани: дві на грудній клітці ліворуч та передньої черевної стінки; діагностовано: два не проникаючі поранення грудної клітки та проникаюче поранення черевної порожнини з ушкодженням внутрішніх органів. Поранення утворились від дії плаского предмету, який мав колючо-ріжучі властивості в термін, що не суперечить заявленому потерпілим та зазначеному в постанові і медичній документації. Не проникаючі поранення грудної клітини кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; проникаюче поранення черевної порожнини як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя. При огляді потерпілого та за даними медичної документації виявлені сліди не менш трьох травматичних впливів, проте послідовність зазначити не є можливим тому, що (за даними медичної документації) ушкодження утворились одночасно, або в короткий термін часу (а.с. 149-151 т. 2);

- висновок експерта № 703/к від 08.05.2024 року, відповідно до якого зазначено:

1. За даними із «Висновку експерта» № 529п у ОСОБА_18 , 1983 року народження, були виявлені наступні тілесні ушкодження:

1.1. Два непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва.

1.2. Колото-різане поранення передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки. У вигляді тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_18 відобразилося три травматичних впливи. Всі наявні у ОСОБА_18 тілесні ушкодження утворилися від дії предмета (предметів), що володіє колючо-ріжучими властивостями має у структурі травмуючої частини вістря та лезо.

2. За даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_18 від 05.04.2024 року, зважаючи на принциповий збіг за характером травмую чого предмета (коли постраждалий відштовхнувся, то побачив, як у нападника впав ніж. Клинок ножа зазвичай володіє колючо-ріжучими властивостями), кількістю та локалізацією травматичних впливів три, з яких два у ділянку грудної клітки ліворуч та один у ділянку живота, слід вважати за можливе утворення виявлених у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень за механізмом, на який він вказує під час слідчого експерименту (а.с. 152-158 т. 2);

- висновок експерта № 702/к від 08.05.2024 року, згідно до якого:

1. За даними із «Висновку експерта» № 529п у ОСОБА_18 , 1983 року народження, були виявлені наступні тілесні ушкодження:

1.1. Два непроникаючі колото-різані поранення грудної клітини зліва.

1.2. Колото-різане поранення передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину із ушкодженням великого чепця та брижі тонкої кишки. У вигляді тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_18 відобразилося три травматичних впливи. Всі наявні у ОСОБА_18 тілесні ушкодження утворилися від дії предмета (предметів), що володіє колючо-ріжучими властивостями має у структурі травмуючої частини вістря та лезо.

2. За даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_66 , зважаючи на принциповий збіг за характером травмуючого предмета (предмет схожий на ніж цілком може володіти колючо-ріжучими властивостями), кількістю та локалізацією травматичних впливів три, з яких два у ділянку грудної клітки ліворуч та один у ділянку живота, слід вважати за можливе утворення виявлених у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень за механізмом, на який вказує свідок під час слідчого експерименту (а.с. 159-165 т. 2);

- висновок експерта № 704/к від 08.05.2024 року, яким встановлено, що за характером та кількістю виявлені при судово-медичній експертиза ОСОБА_18 , 1983 року народження, ушкодження не суперечать властивостям травмуючого предмету та кількості травматичних впливів, проте за локалізацією є розбіжності, а саме: ушкодження грудної клітки у потерпілого виявлені на лівій бічній поверхні грудної клітки, а за поясненнями підозрюваного він завдавав травматичних впливів в праву бічну поверхню грудної клітки. За локалізацією ушкодження передньої черевної стінки не суперечить зазначеній локалізації травматичного впливу (а.с. 166-171 т. 2);

- висновок судово-психіатричного експерта № 169 від 17.04.2024 року, виходячи з якого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період здійснення інкримінованого йому правопорушення 17.03.2024 року виявляв ознаки психічного розладу у вигляді розладу особистості та поведінки легкого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу: судинного та токсичного. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення 17.03.2024 ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Тому, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу судинного та токсичного. Тому, він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 172-182 т. 2).

Враховуючи, що ОСОБА_13 , згідно до висновку судово-психіатричного експерта № 169, на період здійснення інкримінованого йому правопорушення 17.03.2024, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд розглядаючи доводи сторони захисту щодо перевищення меж необхідної оборони, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Умовою необхідної оборони є наявність суспільно небезпечного посягання, воно повинно бути наявним, дійсним, реальним, а не в уяві особи, тобто таким, що фактично розпочалось і не закінчилось. Як правило, виявляється воно в активних діях особи, що здійснює посягання: застосуванні або загрозі застосування насильства, намаганні протиправно заволодіти майном, заподіяти шкоду тощо.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки в разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому, перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищені меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

На відміну від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 121 КК України) визначальним для кваліфікації дій особи за ст. 124 КК України є відповідна обстановка вчинення злочину, перебування винного, зокрема, у стані необхідної оборони. Крім цього, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. (вказані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені Верховним Судом у постановах від 05.11.2019 року у справі № 265/4474/17, від 11.05.2021 року у справі № 712/7762/18, від 01.02.2022 року у справі № 644/642/18).

Отже, право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну (постанова Верховного Суду від 16.06.2022 року у справі № 373/2362/17).

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Стан необхідної оборони існує лише протягом суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільного небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для право охоронюваних інтересів.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Згідно до пояснень ОСОБА_13 , він захищаючись від протиправних посягань братів ОСОБА_21 , які, наносили йому чисельні удари ногами та руками, випадково наніс один ножовий удар в область черевної порожнини ОСОБА_61 . Нанесення інших ударів заперечував.

Водночас вказані обставини суперечать виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4875 від 19 березня 2024 року, згідно до якої у ОСОБА_13 виявлено ножове поранення. Колото-різана рана поперекової ділянки справа, що не проникає в черевну порожнину. Алкогольне сп`яніння. Даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, гематом, синців, внаслідок інтенсивних та чисельних ударів зі сторони братів ОСОБА_21 з його слів, в медичній документації не міститься, як то і протоколу слідчого експерименту за його участю від 26.03.2024 р., дані про недопустимість якого стороною захисту не наведені (а.с. 94-107, 198-199 т. 2).

При цьому, судом встановлено, що будь-яких перешкод для уникнення конфлікту чи несприятливих для себе умов, які б загрожували життю чи здоров`ю (напад осіб з предметами, що могли спричинити тілесні ушкодження, обмеженість в просторі, неможливість покликати на допомогу чи взагалі залишити місце подій), у ОСОБА_13 були відсутні і він про таке в судовому засіданні не зазначав.

В цій частині суд зауважує, що застосування свідком ОСОБА_67 ножа в даному випадку відбулося вже після спричинення ОСОБА_49 тілесних ушкоджень ОСОБА_33 та припинення конфлікту, що також не може бути розцінено як наявність у ОСОБА_35 обставин реальної загрози для життя чи здоров`я від братів ОСОБА_21 в момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Щодо показів свідків, то в судовому засіданні свідки підтвердили, що їм відомо чи то зі слів самого ОСОБА_13 , чи то ОСОБА_68 , про спричинення ОСОБА_13 поранень із застосуванням ножа потерпілому ОСОБА_18 , що не заперечується і самим ОСОБА_13 .

Аналізуючи покази свідків в розумінні посилань сторони захисту щодо наявності обставин, передбачених ст. 36 КК України, то свідки ОСОБА_50 та ОСОБА_27 , безпосередніми очевидцями подій, що відбувались між ОСОБА_44 та братами ОСОБА_21 (у під`їзді та вулиці) не були, а покази свідка ОСОБА_36 , про те, що вона бачила як ОСОБА_13 били брати Павлови, в умовах темної пори доби та поганого освітлення, на думку суду, можуть бути помилковими (викривленими) щодо обставин, які відбувались в даній ситуації.

Стосовно показів свідка ОСОБА_69 , то останній в судовому засіданні зазначав, що навіть не бачив коли ОСОБА_13 наніс ножові поранення ОСОБА_18 . Разом з тим, враховуючи, що з часу вказаних подій пройшов певний проміжок часу, то суд вважає більш детальними та достовірними покази надані ним під час слідчого експерименту.

Отже, суд доходить висновку, що надані стороною обвинувачення докази, зокрема протоколи слідчих експериментів, висновки експертиз, у своїй сукупності повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_13 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Водночас суд залишає поза увагою надані стороною обвинувачення в якості доказів висновки експертів № 1228 від 16.04.2024 року та № 1229 від 17.04.2024 року, оскільки вони не мають ніякого доказового значення у кримінальному провадженні (а.с. 200-201, 202-203 т. 2).

Згідно з ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Статтею 93 КК України визначено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_13 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України в стані осудності, але захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, то відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з положень ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно до висновку судово-психіатричного експерта № 169 від 17.04.2024 року, ОСОБА_13 , у період здійснення інкримінованого йому правопорушення 17.03.2024 року виявляв ознаки психічного розладу у вигляді розладу особистості та поведінки легкого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу: судинного та токсичного. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення 17.03.2024 ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Тому, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_13 , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу судинного та токсичного. Тому, він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 172-182 т. 2).

Виходячи з даних про особу стосовно, якої розглядається клопотання, - ОСОБА_13 , останній з 2022 року проходив військову службу. Відповідно до службової характеристики характеризується негативно. В 2023 році перебував на стаціонарному лікуванні, востаннє з 21.04.2023 по 19.05.2023 з діагнозом: шизофреноподібний розлад органічного походження, заїкання тоно-клонічного характеру середнього ступеню. Має дружину, неповнолітнього сина, раніше не судимий (а.с. 204-219 т. 2).

Водночас згідно до висновку експерта № 169, агресивні тенденції у ОСОБА_13 відсутні, що підтверджено і показами свідків в судовому засіданні, які пояснювали, що ОСОБА_13 є неагресивною особою, тобто даних про те, що ОСОБА_13 становить особливу небезпеку для суспільства та потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування саме в умовах суворого нагляду, відсутні.

Отже враховуючи, що застосування госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом відносно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб є правом суду, а не його обов`язком, суд виходячи з фактичних обставин справи, даних про особу, вважає можливим застосувати до ОСОБА_13 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

По даному кримінальному провадженню ОСОБА_13 було затримано 18.03.2024 року та останньому 20.03.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

14.05.2024 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 змінено на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», терміном на 60 днів, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду від 09.10.2025 року до 07.12.2025 року.

Отже, з урахуванням застосування до ОСОБА_13 примусових заходів медичного характеру запобіжний захід щодо останнього у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», до набрання ухвалою законної сили, залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За таких обставин, слід скасувати накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2024 року арешт майна на речові докази, а саме на:

- чоловічу шкіряну куртку чорного кольору; светр червоного кольору з капюшоном та написом «Nike», на якому наявне нашарування РБК; спортивні штани темно-зеленого кольору з нашаруванням РБК; футболку червоного кольору з нашаруванням РБК, які були добровільно видані потерпілим ОСОБА_18 ;

- синтетичну куртку темно-синього кольору; футболку х/б сірого кольору, на якій з задньої сторони маються плями темно бурого кольору; штани спортивні х/б чорного кольору, які були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_13 .

Процесуальні витрати понесені у кримінальному провадженні, слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94, ст. 121 ч. 1 КК України, ст. ст. 336, 503, 512, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 17.03.2024 року відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечних дій, які формально підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я», до набрання ухвалою законної сили, залишити без змін.

Скасувати накладений ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2024 року арешт майна на речові докази, а саме на:

- чоловічу шкіряну куртку чорного кольору; светр червоного кольору з капюшоном та написом «Nike», на якому наявне нашарування РБК; спортивні штани темно-зеленого кольору з нашаруванням РБК; футболку червоного кольору з нашаруванням РБК, які були добровільно видані потерпілим ОСОБА_18 ;

- синтетичну куртку темно-синього кольору; футболку х/б сірого кольору, на якій з задньої сторони маються плями темно бурого кольору; штани спортивні х/б чорного кольору, які були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_13 .

Речові докази:

- чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, спортивні штани темно-зеленого кольору, які були добровільно видані потерпілим ОСОБА_18 , - повернути останньому;

- светр червоного кольору з капюшоном та написом «Nike», на якому наявне нашарування РБК, футболку червоного кольору з нашаруванням РБК, які були добровільно видані потерпілим ОСОБА_18 , - знищити;

- синтетичну куртку темно-синього кольору, штани спортивні х/б чорного кольору, які були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_13 , - повернути останньому;

- футболку х/б сірого кольору, на якій з задньої сторони маються плями темно бурого кольору, які були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_13 , - знищити;

- зразок букального епітелію ОСОБА_13 , упакований до спеціального пакету № 5908964; матеріал з об`єктів № 1-14, упакований до спеціального пакету; матеріал з об`єктів № 3, № 5, упакований до спеціального пакету; матеріал з об`єктів № 1-4, упакований до спеціального пакету; матеріал з об`єктів № 2, № 3, упакований до спеціального пакету, - знищити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 8 515, 13 грн., пов`язані з проведенням, в ході досудового розслідування, судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-24/6099-БД від 17.04.2024, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту її проголошення. Для особи, яка поміщена до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1