Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/555/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 387/14/24 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0000379 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2025 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровоград, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє: 07.09.2018 Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.06.2023 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п. 13 ч.2 ст.115, п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років; за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років. На підставі ч.1 ст.70 України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2023, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років; за п.п.6, 13 ч.2 ст.115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.ч.1, 2 ст.71 КК України призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, призначеного на підставі ч.4 ст.70 КК України, довічним позбавленням волі, визначивши остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить вказаний вирок суду змінити в частині призначеного покарання. Просить призначити ОСОБА_5 більш м`яке покарання, ніж довічне позбавлення волі, яке є надто суворим. Вважає достатнім для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченим, буде остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_5 як на досудовому слідстві так і в суді свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому. Обвинувачений активно сприяв розкриттю злочинів, давав правдиві щиросердечні показання, допомагав органам досудового слідства в розкритті даного кримінального правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_5 дав негативну оцінку своїм діям, запевнив, що більше не повернеться до протиправної поведінки, та просив суд призначення остаточного покарання у вигляді тримання під вартою на певний строк. Вважає, що застосування до ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк на переконання сторони захисту є справедливим, спів мірним і достатнім для його виправлення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання, не пов`язане з довічним позбавленням волі, мотивуючи тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував те, що він має проблеми з психічними розладами здоров`я, оскільки на момент вчинення кримінальних правопорушення страждав легкою розумовою відсталістю. Вказує на те, що за умов належної уваги з боку відповідних установ та ефективного нагляду непоправного можливо було уникнути. Зазначає, що за умов належної реабілітації він може бути корисним для суспільства, а тому покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде достатнім для його виправлення.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним за те, що він наприкінці серпня 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно із раніше знайомим йому - ОСОБА_8 , в одній із кімнат вказаного домоволодіння вживали алкогольні напої. В подальшому після вживання алкоголю ОСОБА_8 вирішив піти відпочити, для чого направився до однієї із кімнат домоволодіння, де ліг на диван. В той же час ОСОБА_5 залишившись наодинці, будучи у стані алкогольного сп`яніння, пригадав не вирішену напередодні із ОСОБА_8 конфліктну ситуацію та розуміючи, що останній заснув, що мінімізувало будь-який опір з боку потерпілого, ОСОБА_5 вирішив вчинити вбивство ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_5 , знайшовши на території свого домоволодіння не встановлений під час досудового розслідування предмет та обравши вказаний предмет знаряддям вчинення злочину взяв його до рук та направився до кімнати, де відпочивав ОСОБА_8 . Перебуваючи у приміщенні вказаної кімнати ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, тримаючи в руках не встановлений під час досудового розслідування предмет та проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, наніс не менше 7 ударів в область життєво важливих органів - голови, тулубу та кінцівок ОСОБА_8 , тим самим спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: перелом кісток основи та склепіння черепа і кісток лицевого черепа справа з формування дефекту, павутино подібного перелому в правій скронево-тім`яній ділянці черепа, перелому по типу втисненого в правій лобовій ділянці, осколкового перелому в потиличній ділянці справа з формуванням протяжних конструкційних лінійних тріщин, які розповсюджуються по кістках склепіння і основи черепа переважно в поперечному напрямку на протилежну поверхню черепа, ушкодження кульшової западини, насічки краю клубової кістки проміж передніми остями вдавлення зовнішньої поверхні крила клубової кістки, багато осколкові переломи нижніх третин діалізів і нижніх епіфізів правих і лівих ліктьових і променевих кісток, осколковий перелом діафіза правої ліктьової кістки на межі верхньої та середньої третини, перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки по типу вбитого, ушкодження ліктьового відростка правої ліктьової кістки по типу втисненого, повний поперечний безосколковий перелом діафіза лівого стегна, повними переломами тіл шостого лівого і сьомого правого ребер, перелом лівого ліктьового відростка, ушкодження правого ліктьового відростка, які відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події. Після чого ОСОБА_5 , не бажаючи бути викритим, з метою приховування слідів скоєного ним злочину, дочекавшись темряви, виніс тіло ОСОБА_8 до лісопосадки, розташованої неподалік його домоволодіння, де закопав. В ході досудового розслідування 01.08.2023 під час проведення пошукових заходів, направлених на виявлення трупу ОСОБА_8 , в лісопосадці вздовж автодороги Т12-14 в смт.Добровеличківка Кіровоградської області, під полем, було виявлено закопаний в землі скелетований труп ОСОБА_8 .

Крім того, в ніч з 07.12.2022 на 07.12.2022, більш точний час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , після спільного вживання алкогольних напоїв перебували в смт.Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, де між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка під час якої ОСОБА_5 , дочекавшись слушної нагоди, вирішив вчинити вбивство ОСОБА_9 . В подальшому перебуваючи неподалік водойми, розташованої вздовж вул.Зарічна в смт.Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з незрозумілих для ОСОБА_5 причин, втратила свідомість. ОСОБА_5 , в свою чергу, маючи на меті вчинення вбивства ОСОБА_9 , являючись особою, яка раніше вчинила умисне вбивство та не бажаючи в подальшому бути викритим у причетності до вчинення вказаного злочину, усвідомлюючи непритомність та безпорадність ОСОБА_9 , а також не спроможність останньої в повній мірі керувати своїми діями і чинити будь-який опір, вирішив скористатися нагодою та довести свій злочинний намір у вигляді вбивства ОСОБА_9 до кінця. З цією метою ОСОБА_5 , взявши ОСОБА_9 під руки відтягнув останню до берегу вказаної водойми, обравши найбільш віддалене та позбавленого уваги сторонніх осіб місце ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, де проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння перемістив непритомну ОСОБА_9 у водойму, де зануривши її життєво важливі органи голови та обличчя у воду, перекрив потрапляння повітря до організму потерпілої, до моменту поки потерпіла не перестала подавати ознаки життя. Згідно висновків судово-медичних експертиз смерть ОСОБА_9 наступила в результаті механічної асфіксії, внаслідок закриття просвіту дихальних шляхів рідиною при утопленні. В свою чергу ОСОБА_5 продовжуючи свої дії направлені на приховування слідів вчиненого ним вбивства ОСОБА_9 , упевнившись у тому, що остання перестала подавати ознаки життя, з місця скоєння злочину відразу направився за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де знайшовши пляшку від горілки та взявши її до рук, продовжуючи свої дії направлені на відвернення від себе підозри у причетності до вбивства ОСОБА_9 , принісши вказану пляшку на місце де знаходився труп ОСОБА_9 , поклав її біля тіла потерпілої, тим самим зімітував самоутоплення останньої. Після чого ОСОБА_5 виконавши всі дії, які він вважав за необхідне з місця скоєння злочину втік. 08.12.2022 під час огляду місця події на березі річки в смт.Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області у воді, обличчям до низу було виявлено труп ОСОБА_9 .

Також, у період часу з 09 по 10 липня 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , під час його сварки з ОСОБА_10 через мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi 9А», вирішив вчинити вбивство потерпілого. З метою виконання свого злочинного наміру, направленого на вбивство ОСОБА_10 та досягнення матеріальної вигоди на свою користь, ОСОБА_5 , усвідомлюючи фізичну перевагу потерпілого, з метою подальшого подолання ймовірного опору з боку останнього, запропонував ОСОБА_10 та своєму батькові випити горілки, яка була у них вдома, на що присутні дали свою згоду та розмістились в одній із кімнат, почали вживати горілку. Після вживання алкоголю ОСОБА_11 , залишивши територію свого домоволодіння, пішов у власних справах, залишивши свого сина - ОСОБА_5 із ОСОБА_10 , який в той же момент будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння направився до однієї із кімнат, де ліг відпочивати на матрац, повернувшись спиною до входу у кімнату. В той же час ОСОБА_5 , побачивши як ОСОБА_10 будучи в стані сп`яніння ліг спиною до нього та усвідомлюючи, що його подальші дії позбавлені уваги та опору потерпілого, вийшов на вулицю території домоволодіння, де побачив невстановлений під час досудового розслідування предмет, що має загострений край, форму клину, що розширюється і володіє рубаючими та тупими властивостями та обравши його знаряддям вчинення вбивства, взявши його до рук, повернувся до будинку. Тримаючи в руках невстановлений предмет, пройшов до кімнати, в якій відпочивав ОСОБА_10 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , проявляючи агресію посилену станом алкогольного сп`яніння, наніс не менше 11 ударів в область життєво важливих органів голови та шиї ОСОБА_10 , тим самим спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: великих розмірів дефект кісток мозкового і лицевого черепа на ділянках, прилеглих до лівої скроневої ділянки голови, перелом виличного відростка лівої скроневої кістки, перелом по ходу лобово-виличного шва зліва, переломи альвеолярного відростка верхньої щелепи зліва і справа, руйнування стінок верхньощелепної пазухи і решітчастої кістки, розруб скроневого краю і соскоподібного кута лівої тім`яної кістки, розруб луски лівої скроневої кістки, розруб луски лобової кістки зліва, розруб тіла клиноподібної кістки і скату зліва, розруб бічної маси першого шийного хребця зліва з утворенням фрагментарного перелому дуг, насічка на виличному відростку лобової кістки зліва, три насічки на виличному відростку лівої скроневої кістки, насічки на виростковому відростку нижньої щелепи зліва з косим переломом тіла нижньої щелепи зліва, крайовий відруб суглобової поверхні виростка нижньої щелепи зліва, які відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події. В подальшому ОСОБА_5 , не бажаючи бути викритим та з метою приховування слідів скоєного ним злочину, дочекавшись темряви, переніс тіло ОСОБА_10 на поле соняшнику, розташованого неподалік його домоволодіння. Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав за необхідне, останній повернувся до місця свого проживання. 16.07.2023 під час огляду місця події, на полі соняшнику, яке розташоване між смт.Добровеличківка та с.Юр`ївка Новоукраїнського району Кіровоградської області, було виявлено труп ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, в дебетах обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.115, п. 13 ч.2 ст.115, п.п.6, 13 ч.2 ст.115КК України та доведеність його вини у вчинених кримінальних правопорушень в апеляційній скарзі ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційний суд вирок суду у цій частині не перевіряє.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за п.13 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство; за п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Що стосується тверджень апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника про надмірну суворість призначеного ОСОБА_5 покарання та необґрунтованість висновків суду в цій частині, то колегія суддів вважає їх також безпідставними.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що призначений судом згідно вироку вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як убачається із кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання, враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є умисними особливо тяжкими злочинами та індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого діяння, виходячи з конкретних обставин його вчинення; критичне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого; дані про особу винуватого, котрий раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі корисливо-насильницькі злочини, не мав місце роботи, не одружений, на утриманні осіб не має, вчинив особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я людей, а також під час іспитового строку вчинив особливо тяжкий злочини проти життя та здоров`я людини з корисливого мотиву, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, згідно з висновком експерта страждає на легку розумову відсталість, проте може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставини, що обтяжують покарання рицедив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обґрунтовано враховано надзвичайну небезпечність останнього для суспільства, оскільки будучи раніше судимим за вчинення умисних особливо тяжких злочинів на певний строк та звільнений від відбування покарання умовно-достроково, обвинувачений належних висновків для себе не зробив, не виправився та в період невідбутого покарання, вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини, усвідомлення тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, що свідчить про повну антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил поведінки, до життя та здоров`я інших людей, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих потреб шляхом вчинення насильницьких дій щодо інших людей, не зупиняючись перед позбавленням їх життя.

Апеляційний суд вважає, що колегія суддів обґрунтовано дійшла висновку, що призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, навіть у максимальному розмірі, не сприятиме його виправленню та досягненню щодо нього мети кримінального провадження, а тому не вважала за можливе застосувати до останнього інше покарання, ніж довічне позбавлення волі.

Зваживши вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкцій відповідних частин статей у виді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України та п.13 ч.2 ст.115 КК України, та за п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України покарання - у виді довічного позбавлення, що достатньо обґрунтував у вироку. Остаточний розмір покарання призначено відповідно до вимог ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України міськрайонний суд не вбачав.

Більш того, як встановлено колегією суддів, у цьому провадженні кримінальні правопорушення по епізодам вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передбачені ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_5 вчинив у серпні 2022 року та 07 грудня 2022 року. Ці епізоди було вчинено до ухвалення вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2023, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Під час іспитового строку, визначеного вищевказаним вироком суду, а саме: 09.07.2023 ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене п.п.6, 13 ч.2 ст.115 КК України, за епізодом умисного вбивства ОСОБА_10 , а тому місцевий суд обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Доводи обвинуваченого та його захисника про призначення покарання на певний строк, є малопереконливими, а вказані в апеляційній скарзі доводи, які на думку ОСОБА_5 та його захисника, можуть впливати на призначене покарання, були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції та з їх урахуванням прийнято обґрунтоване рішення, з яким погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника та обвинуваченого на визнання ним своєї вини, його допомога слідству, щире каяття, як на підставу для пом`якшення покарання, є необґрунтованими, оскільки, зазначені обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначені обвинуваченому покарання в межах санкції статей закону за які його визнано винним.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він має психічні розлади, не зміг справитись із емоціями та позбавляв життя трьох потерпілих, оцінюються критично.

Так, згідно проведених судово-психіатричних експертиз №422 від 19.09.2023 та №584 від 26.12.2023 ОСОБА_5 , не зважаючи на встановлені психіатричні діагнози, осудний, може керувати своїми діями, емоціями та поведінкою. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Отже, дані про особу обвинуваченого свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі у певний строк є неможливим.

Крім того, суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч.2 ст.50 КК України).

Залишаючи вирок суду першої інстанції в частині покарання без змін, колегія суддів виходить із того, що одним із проявів верховенства права, що закріплений у ст. 8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обрав обвинуваченому законне та найбільш доцільне покарання, у виді довічного позбавлення волі, виходячи як з характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним злочинів проти життя та здоров`я особи, мети й мотивів вчиненого ним злочинного діяння, наявності обтяжуючих обставин, а також даних, що його характеризують та особистого ставлення обвинуваченого до вчиненого.

На переконання колегії суддів, по справі відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочинів, оскільки до кола обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, не можна зараховувати будь-які відомості, що характеризують обвинуваченого, чи будь-яку обставину, що пом`якшує покарання, зокрема й ті, що зазначені стороною захисту в апеляційній скарзі. До них можуть належати лише ті, що безпосередньо пов`язані з ознаками складу злочину та значною мірою знижують рівень суспільної небезпеки певного, вчиненого посягання.

Також колегія суддів зауважує, що усвідомлення ним своєї провини, не може розцінюватись як обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вимоги закону щодо призначення покарання виконані в повному обсязі.

Схожа правова позиція викладена у справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р., де Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому прийняте рішення щодо призначення покарання належно обґрунтоване вимогами національного законодавства та не суперечить і рішенням ЄСПЧ.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що наразі ч. 5 ст. 82 КК передбачено, що покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Таким чином, держава запровадила таке нормативне регулювання, яке дає можливість ОСОБА_5 , після відбуття не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, своєю поведінкою в установах виконання покарань довести своє виправлення та звільнитись умовно-достроково.

Враховуючи, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 370, 373-374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, колегія суддів, не встановивши підстав для його зміни або скасування, відмовляє в задоволенні поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: