Провадження № 1-кс/592/7193/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Суми

Слідча суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 погоджено прокурором Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002565 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2025 року щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_3 звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підтверджується наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані при застосуванні йому запобіжного заходу та наявність яких не зменшилась та продовжує існувати і на даний час, а також існують ряд обставин, які на даний час перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на осіб, яким було збуто психотропну речовину, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється у зв`язку з тим, що підозрюваним не будуть виконуватись покладені на нього обов`язки.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримала клопотання, обґрунтувавши його тими ж підставами, що були наведені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, враховуючи його щире каяття, сприяння розкриттю злочину та хворобу матері.

Заслухавши думку прокурора, а також думку захисника та пояснення підозрюваного доходжу такого висновку.

Так, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, … вважати, що підозрюваний, … може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Одним із ключових прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, є право на свободу та особисту недоторканість, передбачвене ст.5 та уточнене ст.1 Протоколу № 4.

Важливим для розуміння сутності права на свободу та особисту недоторканість є те, що воно належить до групи так званих неабсолютних прав, оскільки пункт 1 ст.5 Конвенції визначає шість випадків, за яких це право правомірно може бути обмежене і серед цих випадків у підпункті «с» передбачено: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Головним критерієм указаної норми є обґрунтованість. Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (Наприклад, п.48 Рішення ЄСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови»).

Необхідно зазначити, що не можна погодитись з доводами прокурора про необхідність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою через тяжкість вчиненого правопорушення, виходячи з наступного.

Так, у відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурор не довела неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як наприклад домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, раніше судимий не був, в поле зору правоохоронних органів не потрапляв, іншої негативної інформації щодо його способу життя, антисоціальних зв`язків прокурором при розгляді клопотання доведено не було.

Тому враховуючи, що прокурор в судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, але не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах досудового розслідування, а саме до 16.12.2025, з покладенням на нього певних обов`язків,що повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде його стимулювати до утримання від вчинення інших кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком до 16 грудня 2025 року в межах досудового розслідування, а саме:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, для проведення слідчих чи процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну

Дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1