У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 09.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, яка офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

Підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.06.2025 у громадянки України ОСОБА_5 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення вибуху із використання саморобного вибухового пристрою (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4), який би створював небезпеку для життя чи здоров`я людей або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Переслідуючи раніше виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 не пізніше 10.06.2025 за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» у додатку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» зв`язалась із невстановленою особою, яка користується обліковим записом « ОСОБА_7 » та досягнула попередньої домовленості про виконання обумовленого завдання, яке полягає в отриманні ОСОБА_5 саморобного вибухового пристрою та його переміщення за визначеною невстановленою особою адресою, з метою подальшого використання для вчинення вибуху, за що остання мала отримати грошову винагороду у сумі 500 доларів США.

За вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що призведе до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, порушення громадської безпеки і залякування населення.

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, але не пізніше 20.06.2025 на виконання завдання невстановленої особи, що користується обліковим записом « ОСОБА_7 » у менеджері «Телеграм», громадянка України ОСОБА_5 отримала від вказаної особи повідомлення із вкладеним відеозаписом, в якому було вказано місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_4 та шлях підходу до схованки ІНФОРМАЦІЯ_4, який у подальшому необхідно буде перемістити та залишити у визначеному невстановленою особою місці.

Цього ж дня приблизно о 19:27 год. ОСОБА_5 прибула на автомобілі служби таксі до вказаного невстановленою особою місця схованки, а саме до лісопаркової зони, яка розташована поблизу будинку № 100 по проекту Голосіїївському у м. Києві де відшукала пакунок із ІНФОРМАЦІЯ_4 та помістила до багажника автомобіля таксі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу приблизно о 20.00 год. 20.06.2025 ОСОБА_5 прибула на вищевказаному автомобілі за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 4.

В подальшому, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 завантажила пакунок із ІНФОРМАЦІЯ_4 до поштомату № 6031 поштової компанії «Нова Пошта», через який здійснила відправку посилки, створивши електронну ТТН в мобільному застосунку компанії за № НОМЕР_1 .

З метою конспірації та приховування, вчинюваних злочинних дій ОСОБА_5 зазначила відправником вигадану особу, з анкетними даними ОСОБА_8 та вказала у номері відправника власний номер телефону НОМЕР_2 із замовленням адресної кур`єрської доставки. Місцем доставки посилки із ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 вказала адресу: АДРЕСА_4. При цьому з метою конспірації вчинюваних злочинних дій ОСОБА_5 зазначила отримувачем посилки із ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_9 , вказавши при цьому номер отримувача НОМЕР_3 , який також перебуває у користуванні самої ОСОБА_5 .

Після виконання вищевказаних дій ОСОБА_5 повернулася до квартири за місцем свого фактичного проживання у м. Київ та мала отримати грошову винагороду від невстановленої особи у сумі 500 (п`ятсот) доларів США шляхом банківського переказу.

В подальшому, 21.06.2025 приблизно о 17:20 год. ОСОБА_5 на виконання раніше досягнутої із невстановленою особою домовленості, прибула на вулицю Бульварно-Кудрявську в м. Києві де розташувалась неподалік будинку, 51 та зв`язавшись із кур`єром поштової компанії «НОВА ПОШТА» здійснила переадресацію посилки із АДРЕСА_3, де розташовується приміщення добровольчого об`єднання «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке приймає участь у відсічі збройній агресії рф проти України.

Після цього ОСОБА_5 розташувалась у кафе неподалік вказаної адреси з метою здійснення фіксації доставки кур`єром компанії «Нова Пошта» пакунку із ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем розташування приміщення добровольчого об`єднання «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Цього ж дня приблизно о 18:20 год., на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, посилку з ІНФОРМАЦІЯ_4 було доставлено за вищевказаною адресою та імітовано вибух, який на виконання спільного заздалегідь розробленого плану ОСОБА_5 було візуально зафіксовано, після чого остання намагалася зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, вважавши доведений свій злочинний умисел до кінця, але в силу обставин, що не залежали від її волі кримінальне правопорушення не було завершено, оскільки злочинні дії були припинені працівниками СБ України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення вчинення терористичного акту до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки під час контролю за вчиненням злочину використано імітований саморобний вибуховий засіб, а дії останньої припинені співробітниками СБУ.

21.06.2025 о 20:50 год., співробітниками СБ України затримано ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 22.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

24.06.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , обрано запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,у вигляді тримання під вартою, строком до 18.08.2025 року.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 22.09.2025;

11.08.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 , продовжено запобіжний захід відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,у вигляді тримання під вартою, строком до 22.09.2025 року (включно).

В подальшому строку досудового розслідування продовжено слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва.

Обставинами, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення визначено матеріали кримінального провадження.

Таким чином, повідомивши ОСОБА_5 , про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити сховати або створити речі і документи, продовжити злочинну діяльність, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрювана ОСОБА_5 , може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за які законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Розуміючи, що відносно нього розпочалось кримінальне переслідування, останній розуміючи невідворотність покарання, будучи без процесуального обмеження зможе використати нагоду та переховуватись від органу досудового розслідування/суду.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведеними слідчими діями, у тому числі обшуками, не вдалось встановити всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а відтак ОСОБА_5 , перебуваючи без процесуального обмеження, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо приймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 , у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Крім того, підозрювана ОСОБА_5 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином. Шляхом підкупу впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, може симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Враховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину, який у змові з іншими особами, без процесуального обмеження, остання вчинити нові терористичні акти.

З метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України встановлено наступне:

1. Зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

2. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є достатньою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3. Вік та стан підозрюваного дозволяє їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Орган досудового розслідування посилаючись на отримані матеріали, характер вчиненого злочину, вважає, що в даному випадку відсутня необхідність у визначенні альтернативи у вигляді застави, оскільки перебування ОСОБА_5 , на волі дасть їй змогу продовжити вчиняти злочин у якому вона підозрюється.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та доводи викладені в ньому та пояснила, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просив продовжити підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та прийняти ряд процесуальних рішень, і, вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти задоволення даного клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважали підозру необґрунтованою, а ризики, викладені у клопотанні - безпідставними.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вимогами ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, а вручення копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст.199 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

21.06.2025 о 20годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку вимог ст. ст. 208-211 КПК України.

22.06.2025, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення, матеріалами за результатами виконання доручень в порядку вимог ст. ст. 40,41 КПК України, протоколами оглядів місця події від 21.06.2025, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом затримання ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме закінченого замаху на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людей або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вона підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 258 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має молодий вік, групи інвалідності не має.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрювана має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваної в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваної, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваної.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваної судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

На виконання вимог п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що, відповідно до наданих суду матеріалів, розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з її доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 258 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Суд враховує характер та зухвалість інкримінованого злочину проти громадської безпеки, який вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою відомості про особу підозрюваної, яка не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце мешкання, проте не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, не має місця роботи та має право виїзду за межі державного кордону України в умовах воєнного стану.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжує існувати.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтується на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

24.06.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18 серпня 2025 року включно.

05.08.2025, постановою керівника Київської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 22 вересня 2025 року включно.

11.08.2025, ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 вересня 2025 року включно без визначення розміру застави.

12.09.2025, ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду міста. Києва, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 22 грудня 2025 року.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести слідчі, процесуальні дії, що потребують додаткового часу. Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій і вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо неї залишається.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України та продовжується в межах строку досудового розслідування за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, враховуючи, що прокурором доведено, що обставини, визначені ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою та не перевищують встановлений ст. 197 КПК України сукупний строк.

Разом із тим, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Слідчий суддя зазначає, що вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року для працездатних осіб складає 3028 гривні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти громадської безпеки, який вчинено в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тривале утримання підозрюваної під вартою, наявності постійного місця мешкання та офіційного місця роботи, а також її репутацію, вік, стан здоров`я, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема відсутність ризику летальності, що створює підозрюваний, слідчий суддя не вбачає виключність випадку задля виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави.

На переконання слідчого судді застава у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яку підозрювана має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнена з-під варти і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави, що здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу, визначених ч. 1 ч.177 КПК України.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави, покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів по 16 листопада 2025 року включно.

Встановити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089 , призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_16 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м. Київ без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 16 листопада 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1