УХВАЛА

про накладення арешту на майно

30 січня 2026 рокуСправа № 495/512/26
Номер провадження 1-кс/495/203/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 28.01.2026 надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 02.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000020 від 11.11.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України КК України.

Так, в ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 січня 2026 року справа № 495/512/26, номер провадження 1-кс/495/181/2026 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

-Купюру номіналом 500 грн з номером ЛВ4386552;

-10 купюр номіналом 200 грн з номерами ЗАЗ729085, ЗВ8801506, ЕЖ5695540, АУ4135838, БН6150317, ЄА9497676, БК8715455, АС0755307, ЄЖ9609140, АС2526134;

-20 купюр номіналом 100 грн з номерами: АП0113293, ЕД2569276, АА1863821, АР5687638, АЛ1197764, АК1632078, УП6258584, ЗВ0878823, ЕЖ8122434, ЕД7754623, АЛ7428551, ЕЖ4404517, ЗБ5558281, АС3386002, ЕВ3784136, ЄА1469794, ЕЖ5187005, ЗГ6082653, ЄН1352290, АК9322008;

-44 купюри номіналом 100 євро з номерам: VA, VA, VA, VA, RC, VA, VD, RB, VA, SC, SE, NA, N3, EA, RC, SD, WA, RB, UB, EA, RB, VA, VA, EB, UB, UB, UB, UA, WA, WA, SC, SA, WA, SD, EA, UD, WA, UC, UA, UA, SC, RC, EA, UB;

-1 купюра номіналом 20 євро з номером: SD;

-1 купюра номіналом 10 євро з номером: YA;

-57 купюр номіналом 50 євро з номерами: VD, SE, VD, UB, EA, S7, V4, S4, X5, V8, S9, V1, S6, X1, UD, RE, RE, VB, WB, VB, UC, SG, VA, RD, RB, VB, WB, UC, UD, WB, UB, EB, VB, UD, UC, PB, UD, SD, ZC, UA, EC, VA9, UD, EB, SC, RC, WA, SE, PB, VC, VC, UB, VA, SD, RA, VA, SA;

-Три набої з написом 7 62х39 б 21-01;

-Один набій з написом 270 83.

В подальшому постановою слідчого від 27.01.2026 набої визнано речовими доказами та долученні до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підозрюваної ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , встановлено наявність у неї об`єкту нерухомості, а саме:

-Земельна ділянка площа (га): 2,0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, кадастровий номер: :01:002:0223, власник: ОСОБА_7 .

З метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження рухомого та нерухомого майна підозрюваної ОСОБА_7 та конфіскації майна як виду покарання і заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, виникла необхідність у накладення арешту на вищезазначене рухоме та нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_7 , а також в накладені арешту з метою збереження речових доказів.

Позиція сторін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та просив суд його задовольнити. Також надав суду податкову декларацію. ОСОБА_7 за 2024 рік, вказавши, що відповідні готівкові кошти в євро нею незадекоаровані.

Від власника майна ОСОБА_7 в матеріалах справинаявна заява, згідно якої вона просила справу розглядати за її відсутності.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання заперечила, вказуючи на таке. Згідно з постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27.01.2026 року речовими доказами у даному кримінальному провадженні визнано виключно три набої з маркуванням «7.62х39 Б 21-01» та один набій з маркуванням «270 83», які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином вважає, предметом визнання речових доказів у кримінальному провадженні є лише зазначені боєприпаси.

Попри це, сторона обвинувачення у поданому клопотанні без наведення будь-яких належних і допустимих доказів, без встановлення зв?язку такого майна з предметом досудового розслідування та без належного обгрунтування процесуальної мети такого заходу просить накласти арешт також на грошові кошти у розмірі 2500,00 грн та 7280 євро, вилучені у домоволодінні ОСОБА_7 , а також на земельну ділянку, що належить їй на праві власності.

Зазначене свідчить про відсутність будь-якого логічного та правового зв?язку між предметом кримінального провадження та майном, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, що робить відповідне клопотання у цій частині необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Під час проведення обшуку ОСОБА_7 одразу повідомила слідчу групу, що вилучені грошові кошти не є її особистими коштами, про що прямо зазначено у протоколі обшуку від 26.01.2026 року. Вказані кошти були передані її чоловіком ОСОБА_8 - виключно з метою лікування тяжкохворої матері та задоволення елементарних життевих потреб дітей в умовах складної соціально-економічної ситуації та воєнного стану в Україні.

На теперішній час чоловік спільно з сім?єю не проживає, у зв?язку з чим усі обов?язки щодо утримання, догляду та виховання неповнолітньої дитини фактично покладені виключно на підозрювану.

Крім того, разом із сім?єю проживає свекруха підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до довідки сімейного лікаря від 27.01.2026 року потребує постійного стороннього догляду у зв?язку з наявністю тяжких хронічних захворювань, а саме: атеросклеротичної хвороби серця ІІ-ІІ ступеня, наслідків перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, порушень мови та ходи. Фактичний догляд за зазначеною особою здійснюється саме підозрюваною.

Станом на 28.01.2026 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду підозрювану відсторонено від займаної посади, що повністю позбавило її можливості отримувати заробітну плату. Крім того, суд обрав їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, вилучені грошові кошти є єдиним джерелом існування неповнолітньої дитини та тяжкохворої особи. Подальше утримання цих коштів органами досудового розслідування означає фактичне позбавлення сім?ї можливості забезпечити лікування, харчування та елементарні життєві потреби.

Відтак просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на грошові кошти у розмірі 2500,00 грн та 7280 євро, вилучені у ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження №0000020 та земельну ділянку, що належить їй на праві власності та зобов?язати орган досудового розслідування негайно повернути незаконно вилучені грошові кошти.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000020 від 11.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів в ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 січня 2026 року справа № 495/512/26, номер провадження 1-кс/495/181/2026 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

-Купюру номіналом 500 грн з номером ЛВ4386552;

-10 купюр номіналом 200 грн з номерами ЗАЗ729085, ЗВ8801506, ЕЖ5695540, АУ4135838, БН6150317, ЄА9497676, БК8715455, АС0755307, ЄЖ9609140, АС2526134;

-20 купюр номіналом 100 грн з номерами: АП0113293, ЕД2569276, АА1863821, АР5687638, АЛ1197764, АК1632078, УП6258584, ЗВ0878823, ЕЖ8122434, ЕД7754623, АЛ7428551, ЕЖ4404517, ЗБ5558281, АС3386002, ЕВ3784136, ЄА1469794, ЕЖ5187005, ЗГ6082653, ЄН1352290, АК9322008;

-44 купюри номіналом 100 євро з номерам: VA, VA, VA, VA, RC, VA, VD, RB, VA, SC, SE, NA, N3, EA, RC, SD, WA, RB, UB, EA, RB, VA, VA, EB, UB, UB, UB, UA, WA, WA, SC, SA, WA, SD, EA, UD, WA, UC, UA, UA, SC, RC, EA, UB;

-1 купюра номіналом 20 євро з номером: SD;

-1 купюра номіналом 10 євро з номером: YA;

-57 купюр номіналом 50 євро з номерами: VD, SE, VD, UB, EA, S7, V4, S4, X5, V8, S9, V1, S6, X1, UD, RE, RE, VB, WB, VB, UC, SG, VA, RD, RB, VB, WB, UC, UD, WB, UB, EB, VB, UD, UC, PB, UD, SD, ZC, UA, EC, VA9, UD, EB, SC, RC, WA, SE, PB, VC, VC, UB, VA, SD, RA, VA, SA;

-Три набої з написом 7 62х39 б 21-01;

-Один набій з написом 270 83.

В подальшому постановою слідчого від 27.01.2026 набої визнано речовими доказами та долученні до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підозрюваної ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , встановлено наявність у неї об`єкту нерухомості, а саме:

Земельна ділянка площа (га): 2,0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, кадастровий номер: :01:002:0223, власник: ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною другою ст.168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, ч. 2 ст. 96-2 КК України передбачає, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо накладення арешту на набої, які були вилучені під час проведення обшуку. В ційчастині клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, на підставі чого слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені набої підлягає задоволенню.

Щодо вилучених грошових коштів. Метою накладення арешту на відповідні грошові кошти слідчим зазначено збереження речових доказів. В частині готівкових коштів в Євро прокурор у судовому засіданні додатково надав примірник податкової декларації ОСОБА_7 за 2024 рік, в якій жодних готівкових коштів в Євро не задекларовано. Щодо покликання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 , що відповідні кошти її підзахисній надані її чоловіком, який зараз перебуває закордоном, то жодних доказів на підтвердження такого суду не надано. Зважаючи на те, що Білгород-Дністровським РВП ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України і зазанчені кошти можуть бути предметом неправомірної вигоди, наявні підстави для накладення арешту на відповідні кошти. Що ж до готівкових коштів в гривнях, то у постанові про визнання їх речовим доказом не вказано чому ці кошти визнані речовим доказом. Із пояснень в судовому засіданні також не встановлено, яке відповідні готівкові кошти в гривнях мають значення для цього кримінального провадження. Враховуючи наведене у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.

Щодо клопотання в частині накладення арешту на земельну ділянку.

Відповідно до положень статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Аналіз викладеного вище дає підстави для висновку, що у слідчого судді наявні визначені КПК України підстави для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання в частині вимог про накладення арешту на земельну ділянку. Оскільки арешт з метою конфіскації майна як виду покарання накладається на майно підозрюваної, яка є власником рухомого та нерухомого майна. Крім того, конфіскація як вид можливого покарання полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого, та у випадку засудження підозрюваного до нього може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке йому належить.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

1) три набої з написом 7 62х39 б 21-01, один набій з написом 270 83, які були вилучені під час проведення обшуку;

2) земельну ділянку площа (га): 2,0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, кадастровий номер: :01:002:0223, власник: ОСОБА_7 в частині заборони ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також будь-яким фізичним і юридичним особам, здійснення у будь-який спосіб відчуження зазначеного об`єкту нерухомості та здійснювати будь-які заходи щодо реєстрації/перереєстрації прав на дане рухоме та нерухоме майно.

3) вилучені грошові кошти:

- 44 купюри номіналом 100 євро з номерам: VA, VA, VA, VA, RC, VA, VD, RB, VA, SC, SE, NA, N3, EA, RC, SD, WA, RB, UB, EA, RB, VA, VA, EB, UB, UB, UB, UA, WA, WA, SC, SA, WA, SD, EA, UD, WA, UC, UA, UA, SC, RC, EA, UB;

-1 купюра номіналом 20 євро з номером: SD;

-1 купюра номіналом 10 євро з номером: YA;

-57 купюр номіналом 50 євро з номерами: VD, SE, VD, UB, EA, S7, V4, S4, X5, V8, S9, V1, S6, X1, UD, RE, RE, VB, WB, VB, UC, SG, VA, RD, RB, VB, WB, UC, UD, WB, UB, EB, VB, UD, UC, PB, UD, SD, ZC, UA, EC, VA9, UD, EB, SC, RC, WA, SE, PB, VC, VC, UB, VA, SD, RA, VA, SA.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Дата і час оголошення повного тексту ухвали: 04.02.2026 о 16.55.

Слідчий суддя ОСОБА_10