КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2025 задоволено клопотання т.в.о. слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання свій паспорт _____________________________________________________________________________

Справа № 759/19572/25 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/7095/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначено з дня внесення застави до 27.10.2025.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а також скасувати покладений на ОСОБА_6 обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що підозра є передчасною, не відповідає доказам, які містяться в додатках до клопотання, має характер припущення, а розмір спричиненої шкоди підлягає уточненню.

Також вказувала про відсутність і необґрунтованість заявлених ризиків, визначених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має двох доньок, офіційно працевлаштований у ТОВ «Інвестиційно-будівельній компанії «Акцент-Буд», за місцем роботи характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні батька пенсійного віку, останній раз перетинав кордон у 2019 році.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, бездоганну ділову репутацію та має намір у процесуальний спосіб доводити свою невинуватість, із врахуванням того, що працюючи раніше в Гостомельській селищній раді, він діяв лише в межах свої повноважень і на підставі закону.

Крім того, ОСОБА_6 не може у будь-який спосіб перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, оскільки на час розгляду клопотання органом досудового розслідування вже проведено обшуки за місцем проживання підозрюваного і будь-яких документів, предметів, речей, грошових коштів, які мають значення для кримінального провадження не вилучено.

Підозрюваний не володіє інформацією про свідків, а ризик того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи не доведений стороною обвинувачення, оскільки в Гостомельській селищній раді проведено обшук, вилучено необхідні документи, доступу до цього приміщення ОСОБА_6 не має, так як з травня 2025 року звільнений з посади і вплинути на збереження речей та документів не може.

На думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Також, визначений слідчим суддею розмір застави є непосильним для підозрюваного ОСОБА_6 та його членів сім`ї, ставить його у безвихідне становище, оскільки органом досудового розслідування подано клопотання до слідчого судді про накладення арешту на майно підозрюваного, яким він та його члени сім`ї володіють (квартиру та транспортний засіб), що порушує баланс між інтересами суспільства та правом на свободу самого підозрюваного і, якщо на протязі п`яти днів ОСОБА_6 не сплатить заставу, у сторони обвинувачення будуть всі підстави для зміни запобіжного заходу, а саме на тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчими СУ Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 10.01.2025 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

27.08.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

28.08.2025 т.в.о. слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 495 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 498 860 гривень, та покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 01.09.2025 задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначено з дня внесення застави до 27.10.2025.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованого йому злочину, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_6 .

При цьому, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про те, що застава в розмірі 495 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 498 860 гривень, яку просив визначити слідчий у клопотанні, є завідомо непомірною для підозрюваного. Урахувавши дані про особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому злочину, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави в зазначено меншому розмірі, а саме у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його матеріальним станом, та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 і запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, є обґрунтованим, та підстав для висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у кримінальному провадженні, або зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, про що порушує питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність вказаних у клопотанні ризиків ретельно перевірялися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має двох доньок, офіційно працевлаштований у ТОВ «Інвестиційно-будівельній компанії «Акцент-Буд», за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні батька пенсійного віку, останній раз перетинав кордон у 2019 році, має міцні соціальні зв`язки, не спростовують висновок про можливість ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування або суду, у тому числі на території України.

Зазначені захисником відомості про особу підозрюваного не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного, є необґрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, розміру майнової шкоди, заподіяння якої інкриміновано ОСОБА_6 , даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що застава саме у межах 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, колегія суддів не убачає підстав для задоволення також вимог апеляційної скарги в частині скасування покладеного на підозрюваного обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки, на переконання колегії суддів, покладення вказаного обов`язку є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3