Справа № 175/7738/23
Провадження № 1-кп/175/441/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000575 від 18.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, Донецької області, громадянин України, який інвалідності не має, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 13.02.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 гривень;

- 26.09.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, у відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи особою протягом року засудженою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме будучи засудженим вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 17000 гривень, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовин без мети збуту, 03.03.2023 в денний час придбав через месенджер «Телеграм» в телеграм-каналі «Алхімік» психотропну речовину «А-PVP» для власного вживання, після чого о 14.00 год. забрав вказану психотропну речовину у вигляді так званої «закладки» з території ЗОШ № 20 в м. Краматорську вул. Танкістів, 112, та повернувся додому в АДРЕСА_1 , де і став її зберігати, тобто незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена співробітниками поліції, які 03.03.2023 року в період часу з 17 години 50 хвилин до 18 години 09 хвилин в ході проведення обшуку приміщення домоволодіння за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 під час якого у ОСОБА_4 було вилучено речовини масами 0,4822 г., 0,2322 г., які містять особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,3264 г., 0,1620 г., загальною масою 0,4884г., яку ОСОБА_4 умисно незаконно всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, будучи особою протягом року засудженою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим нетяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг психотропної речовини, який є предметом кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря психіатра як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру, не значиться, раніше притягувався док кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 309 КК України:

- 13.02.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 гривень;

- 26.09.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, у відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 гривень.

Згідно довідки відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях сума несплаченого штрафу за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України станом на 20.10.2025 складає 3900 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, так само як і положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалений вирок.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України до постановлення вироку 26 вересня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, суд вважає, що при призначенні покарання слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Судом встановлено, що за вироком від 26 вересня 2023 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 відбував покарання у Державній установі «Первомайська вправна колонія (№ 117)» з 20 червня 2024 року, звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року на строк чотири місяці і двадцять п`ять днів, постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 січня 2025 року з 14 січня 2025 року, а тому частково відбуте покарання за вироком від 26 вересня 2023 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з 20 червня 2024 року по 14 січня 2025 року слід зарахувати в строку покарання, яке призначається за цим вироком.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Призначення такого покарання обвинуваченому буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, і саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік і 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком від 26 вересня 2023 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у виді 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17000 гривень., більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді 1 (одного) року і 2 (двох ) місяців позбавлення волі, зарахувавши йому в строк покарання частково відбуте покарання за вироком від 26 вересня 2023 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з 20 червня 2024 року по 14 січня 2025 року.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/104-23/10539-НЗПРАП від 09.05.2023 року складають 1912,00 грн.

Речові докази: порошкоподібні речовини масами 0,4603г та: 0,2098, переупаковало в полімерний пакет з позначкою 10539, верхня частина якого перемотана ниткою, яка опечатана паперовою биркою (пакування експерта до висновку експерта № СЕ-19/104-23/10539 - НЗПРАП від 09.05.2023, які зберігаються в камері зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених незаконного обігу, Покровського РУП ГУНІ в Донецькій області (квитанція №3039) знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 21 жовтня 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1