ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/4508/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 06.11.2025 року особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000792 від 06.11.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000792 від 06.11.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Миколаїв, Миколаївської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за використанням власного мобільного телефону марки «BLACKVIEW A96», з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , розпочав особисте листування з користувачем месенджера «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_6 » ( ОСОБА_7 ), в ході якого отримав завдання на пошкодження майна шляхом вчинення підпалів військових автомобілів.

Перебуваючи у АДРЕСА_1 , а саме у дворі житлового будинку, у нічний час доби, у проміжку часу з 21 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. (точний час наразі встановлюється) ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді пошкодження майна шляхом підпалу, переслідуючи досягнення злочинного умислу, підійшовши до автомобіля марки «NISSAN TERRANO» з VIN-номером: НОМЕР_3 , без реєстраційних номерів, який мав маскувальний окрас, взяв заздалегідь підготовлену пляшку з легкозаймистою речовиною, та наніс паливно-мастильну речовину з лівої сторони автомобіля, зовні в районі стику переднього лобового скла, коробу повітряного забірника (притоку) та моторного відсіку.

Після нанесення легкозаймистої речовини, ОСОБА_5 , використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування предмет, підпалив указану речовину, внаслідок чого відбулося займання паливно-мастильного матеріалу та контактуючих з нею поверхонь автомобіля.

06.11.2025 року у ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено вказане у клопотання майно.

06.11.2025 року, постановою слідчого в Миколаївській області вищезазначені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

З урахуванням того, що вилучене під час проведення особистого обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 06.11.2025 року особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: кросівки біло-чорного кольору марки «Nike Аіr», які упаковано до сейф-пакету №WAR1771007; спортивні штани сірого кольору, які упаковано до сейф-пакету N?WAR1771006; куртку чорно-червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету №WAR1763391; банківські картки банку «ПриватБанк» з № НОМЕР_4 (картка Для виплат) та № НОМЕР_5 ( ОСОБА_8 ), які упаковано до сейф-пакету №WAR1126530; мобільний телефон марки «BLACKVIEW» моделі «А96» з сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з № НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , який упаковано до сейф-пакету №CRI1171436.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9