Справа № 746/442/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 12 липня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, знаходячись на подвір`ї господарства за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс раніше знайомій ОСОБА_5 не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя та одного удару кулаком правої руки по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця лівої щічної ділянки та синця тім`яної ділянки зліва, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 22 липня 2025 року № 163 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легкого тілесного ушкодження, що не спричинило розладу здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, не визнав.

Надав показання про те, що дійсно 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю знайомою ОСОБА_5 взяв її за одяг та виштовхав зі свого будинку. Вказав, що ОСОБА_5 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно, нецензурно висловлювалась, чим спровокувала такі його дії. Обвинувачений заперечує, що наносив ОСОБА_5 будь-які удари, зокрема по обличчю та по голові. Стверджує, що просто виставив ОСОБА_5 за поріг та зачинив двері, на подвір`я разом із ОСОБА_5 не виходив.

Під час розгляду кримінального провадження, в судових дебатах та останньому слові, обвинувачений ОСОБА_4 свою позицію не змінив, вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав.

Судом безпосередньо досліджено протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 від 28 вересня 2025 року з фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_4 у будинку за місцем свого проживання, на місці вчинення правопорушення, добровільно розповів та продемонстрував обставини заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а саме вказав, що 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, в ході раптово виниклої сварки витягнув ОСОБА_5 за одяг зі свого будинку та, знаходячись на подвір`ї господарства за місцем свого проживання, наніс раніше знайомій ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком правої руки по голові.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, під час перебування у будинку свого знайомого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у неї з останнім виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , взявши її за одяг, почав виштовхувати з будинку, внаслідок таких дій вона вдарилась головою об двері. Після цього, перебуваючи вже на подвір`ї, тримаючи її лівою рукою за одяг, кулаком правої руки ОСОБА_4 наніс їй один удар по обличчю, а також удар кулаком по голові внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження.

Потерпіла просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою його притягують до відповідальності.

Судом безпосередньо досліджено протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_5 від 14 липня 2025 року з фототаблицею до нього, в ході якого у приміщенні ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області добровільно розповіла та продемонструвала обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а саме вказала, що 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, після того, як ОСОБА_4 , взявши за одяг, виштовхав її з будинку, знаходячись на подвір`ї господарства за місцем проживання ОСОБА_4 , останній наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя та удар кулаком правої руки по голові.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_4 та проживає з ним за однією адресою. Під час виникнення конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, вона перебувала у будинку, бачила, що ОСОБА_4 взяв ОСОБА_5 за одяг та став тягнути її до виходу. Вона не бачила, щоб ОСОБА_4 бив ОСОБА_5 . На подвір`я вона не виходила, не бачила, що саме там відбувалось.

Ураховуючи, що ОСОБА_6 є співмешканкою обвинуваченого, суд критично оцінює її покази щодо обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона проживає у АДРЕСА_1 , із потерпілою та обвинуваченим перебуває у приятельських відносинах. Зазначила, що близько 22-ї години 07 липня 2025 року до її помешкання за вказаною вище адресою прийшла ОСОБА_5 , на лівій щоці у якої був синець, а на голові зліва гуля. При цьому виглядала вона охайно, одяг був чистим. Виражених ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 не мала. Подряпин на відкритих частинах тіла або саден, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_5 впала з велосипеда, у останньої не було. ОСОБА_5 повідомила їй, що її побив ОСОБА_4 та попросила надати їй першу допомогу

Суд ретельно перевірив на предмет належності та допустимості протоколи слідчих експериментів з обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 . Зазначені слідчі дії проведено та результати оформлено з дотриманням вимог статей 104, 105, 106, 240 КПК України уповноваженою особою дізнавачем ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 . Всі учасники зазначені у протоколах і наявні всі їх підписи.

За таких обставин зазначені протоколи слідчих експериментів є належними, допустимими та достовірним доказами у кримінальному провадженні, які сумніву в суду не викликають.

Крім того, в ході судового провадження були досліджені, ретельно перевірені на предмет належності та допустимості, зібрані в ході досудового розслідування докази, та надано їм належну оцінку, зокрема:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей 12 липня 2025 року за № 000071 за заявою ОСОБА_5 про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 за завдання їй тілесних ушкоджень 07 липня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_4 ;

- висновок експерта Прилуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи № 1 Державної спеціалізованої установи «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 22 липня 2025 року № 163.

Згідно з указаним висновком у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце такі тілесні ушкодження: синець лівої щічної ділянки, синець тім`яної ділянки зліва.

Дані тілесні ушкодження виникли не менше ніж від двох травмуючи дій тупих предметів, за механізмом удару, з силою, достатньою для утворення ушкоджень, по давності можуть відповідати 07 липня 2025 року та як в сукупності, так і кожне окремо, відповідно до підпунктів 2.3.2 «б», 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Напрямок травмуючої сили по відношенню до ОСОБА_5 був направлений зліва на право або в близькому до цього напрямку.

Враховуючи характер описаних вище тілесних ушкоджень експерт вважає, що такі ушкодження виникли від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими в тому числі могли бути, як руки так і ноги сторонньої особи (осіб), ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних в описовій частині постанови дізнавача про призначення експертизи від 16 липня 2025 року, та в сукупності не могли утворитись при падінні на площині.

Відповідно до частини першої статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розгляд кримінального провадження проводився щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполучного Королівства», «Коробов проти України» зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У рішенні в справі «Проніна проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Всім наявним доказам суд відповідно до вимог КПК України надав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі аналізу зазначених доказів та інших долучених до кримінального провадження документів, які містять викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, що було досліджено судом відповідно до встановленого порядку, судом встановлено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 07 липня 2025 року, близько 21-ї години, знаходячись на подвір`ї господарства за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс раніше знайомій ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком правої руки по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця лівої щічної ділянки та синця тім`яної ділянки зліва, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 22 липня 2025 року № 163 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, відповідно до частини першої статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у нанесенні легкого тілесного ушкодження, що не спричинило розладу здоров`я, які суд кваліфікує за частиною першою статті 125 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_4 , непрацюючого; неодруженого; який не має неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні; відповідно до характеристики Центру надання адміністративних послуг Срібнянської селищної ради характеризується посередньо, мав конфлікти із сусідами, у спілкуванні з односельцями виявляє агресивність, участі у громадському житті села не приймає, за час проживання заяв чи скарг щодо його поведінки до Срібнянської селищної ради не надходило; відповідно до довідки КНП «Срібнянська центральна лікарня» на обліку у лікаря психіатра не перебуває; згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31 липня 2025 року № 2/2878 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 не призивався (також у довідці звертається на те що граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі до 60 років); відповідно до довідки УІАП ГУНП в Чернігівській області від 28 липня 2025 року № відомості щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності відсутні.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно зі статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, особу обвинуваченого, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 125 КК України, 2, 94, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1