Справа № 710/1355/25
Провадження № 1-кп/710/147/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені 21.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне Шполянського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідності немає, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 орієнтовно у 2022 році (більш точний час не встановлено), перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи протиправні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, діючи всупереч встановленого законодавством порядку, з метою незаконного отримання підробленого посвідчення водія та його подальшого використання, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, діючи всупереч Наказу МВС України від 07.12.2009 №515, яким затверджено Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої персональні дані та власне фотозображення, та таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншою особою, а саме - підроблення у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час посвідчення водія від 09.12.2022 серії НОМЕР_1 з відкритою категорією «В» на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта № CE-19/124-24/12513-ДД бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 - не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання.

Він же продовжуючи свою протиправну діяльність, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, 21.08.2025 близько 00.10 год. на дорозі поблизу подвір`я, що розташоване по вул. Ковалівка, 30, в с. Кримки Звенигородського району Черкаської області, будучи зупиненим працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху під час керування мопедом «Дельта», з метою введення в оману та переконання поліцейських у тому, що він має право керування транспортним засобом, пред`явив посвідчення водія від 09.12.2022 серії НОМЕР_1 на своє ім`я, достовірно знаючи, що воно є підробленим, тобто використав завідомо підроблений документ, пред`явивши його на законну вимогу поліцейського.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , свою винуватість у вчинені зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, в ході допиту підтвердив обставини вказані у обвинувальному акті. Шкодував, що так вчинив та щиро каявся. Просив суворо не карати.

Прокурор, обвинувачений та захисник вважали, що справу можливо розглядати у порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, тому, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд уважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 ч. 4 ст. 358 КК України, за вказаних вище обставин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується відповідно положень ст. 12 КК України, як проступок, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його молодий вік, раніше несудимого, непрацевлаштованого, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, 2024 та 2025 року народження, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що він до лікаря психіатра та нарколога за допомогою не звертався, думку прокурора щодо міри покарання, який вважав, що необхідно призначити покарання у виді штрафу за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України у розмірі 400 НМДГ, за ч.4 ст.358 КК України у розмірі 50 НМДГ, думку захисту, яка просила призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України у розмірі 200 НМДГ, за ч. 4 ст. 358 КК України 50 НМДГ.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також ураховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведених відомостей про особу обвинуваченого, суд уважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч.1ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч.1ст.358 КК України - штраф у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2674,20 гривень.

Речові докази посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , що поміщено до паперового конверту, який опечатано паперовою биркою з пояснюючим написом, що приєднано до матеріалів справи залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Суддя ОСОБА_1