1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4568/21 1-кс/335/3204/2025
03 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, в якому просив:
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.64 прим-2 КПК України є третьою стороною щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.03.2025 року, частково скасовано арешт, накладений на майно ОСОБА_5 в частині користування належними йому транспортними засобами.
Разом з цим, представник власника майна вважає,, що подальшої необхідності у продовжені арешту на майно ОСОБА_6 в частині розпорядження майном також наразі немає.
За час судового розслідування з 2022 року будь-якого процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не має. Належний ОСОБА_5 транспортний засіб не є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, не зберіг на собі сліди злочину та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває вже на протязі майже 3 років, з яких 2 роки на вказані транспортні засоби накладено арешт, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт вищезазначених транспортних засобів жодним чином не прияє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні. З огляду на викладене, позбавлення права ОСОБА_5 розпоряджатися транспортним засобом, володільцем якого він є, такий тривалий час не може бути обумовлена жодними із засад кримінального провадження.
Крім того, позбавлення впродовж тривалого часу можливості розпоряджатися транспортним засобом, спричиняє власнику збитки у виді упущеної вигоди.
В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав викладених у клопотанні.
Слідчий проти задоволення клопотання про скасування арешту з майна в частині розпорядження транспортними засобами заперечував. Зазначив, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, вилучене майно є знаряддям кримінального правопорушення.
Заслухав доводи учасників, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Вказане кримінальне провадження перебувало у провадженні СВ ВП №2 (м. Кропивницький) РУП ГУНП в Кіровоградській області, у подальшому було передано до ОВС ГСУ НП України, після чого було передано до СУ ГУНП в Запорізькій області, для здійснення досудового розслідування.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2023 (справа № 404/94/23, провадження №1-кс/404/36/23), накладено арешт на автомобіль марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); причеп марки KRONE д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з проживає за адресою: АДРЕСА_2 ); два ключі до автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та користування.
Зі змісту ухвали слідчого судді встановлено, що вказаний автомобіль та причіп були вилучені 30.12.2022 під час огляду місця події, підставою для накладення арешту на майно є необхідність забезпечення збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, передання, пошкодження або знищення.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, що арешт майна застосовувався слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що автомобіль марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно договору оренди транспортних засобів №1 від 01.01.2022, ОСОБА_7 передав в оренду ОСОБА_5 на строк 5 років автомобіль марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 та причіп KRONE д.н.з. НОМЕР_3 .
Причіп марки KRONE д.н.з. НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно договору оренди вантажного автомобіля від 05.09.2022, ОСОБА_5 передав в оренду ТОВ «Агро Бізнес» автомобіль марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 та причіп KRONE д.н.з. НОМЕР_3 .
Згідно вказаного договору автомобіль та причіп передано ТОВ «Агро Бізнес» для здійснення перевезень вантажу, що реалізується Товариством.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває з 06.04.2021, тобто майже 4 роки, з моменту вилучення транспортних засобів, з 30.12.2022, пройшло більше 2 років. При цьому, ОСОБА_5 , у володінні якого перебував автомобіль на підставі договору оренди та якому на праві власності належить причіп, в рамках даного кримінального провадження не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.
До того ж, із договору оренди вантажного автомобіля від 05.09.2022 встановлено, що ОСОБА_5 передав ТОВ «Агро Бізнес» у користування автомобіль марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 та причіп KRONE д.н.з. НОМЕР_3 , а відтак, згідно цих документів, на момент подій по яким здійснюється досудове розслідування, вказаний автомобіль та причіп не перебували у користуванні ОСОБА_5 , а перебували в користуванні, на підставі договору оренди, іншої юридичної особи.
У клопотанні та у судовому засіданні представник ОСОБА_5 посилався на тривалість досудового розслідування, у зв`язку із якою порушується право власності ОСОБА_5 на належне йому майно, та зазначав про недоцільність у подальшому збереженні арешту майна.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя доходить до переконання, що на даний час відсутні підстави вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільця вилученого автомобіля та причепа, за яким він позбавлений тривалий час можливості розпоряджатися належним йому майном, а тому, на переконання слідчого судді, на даний час відпала потреба у збереженні арешту майна у виді заборони розпоряджатися автомобілем марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 , причепом марки KRONE д.н.з. НОМЕР_3 , та двома ключами до автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із чим клопотання адвоката який діє в інтересах ОСОБА_5 підлягає задоволенню в цій частині.
При цьому, слідчим суддею враховано, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як заборона у праві користування автомобілем та причепом порушує його право власності ОСОБА_5 на причіп, та право на законне користування наданим йому оренду автомобілем, перешкоджає здійснювати йому будь-яку законну діяльність, у тому числі, здавати його в оренду іншим особам, яка, як зазначено його представником, є єдиним джерелом його доходів.
Доводи слідчого про те, що у збереженні арешту майна не відпала потреба, оскільки із транспортним засобом та причепом необхідно ще проводити слідчі дії, слідчий суддя вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було вилучено автомобіль, здійснюється більше двох років. Автомобіль та причіп перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування з 30.12.2022, тобто у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення із автомобілем та причепом необхідних слідчих дій.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка зазначає, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що у збереженні арешту відпала потреба, що є підставою для скасування арешту у відповідності до частини 1 статі 174 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, клопотання адвоката про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
- автомобілем марки КАМАЗ вантажний - спеціалізований д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з проживає за адресою: АДРЕСА_1 );
- причепом марки KRONE д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з проживає за адресою: АДРЕСА_2 );
- двома ключами до автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1