№ провадження 1-кс/208/4337/25
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 у режимі ВКЗ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 у режимі ВКЗ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007493 від 08.05.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

03 листопада 2025 року до Заводського районного суду міста Кам`янського із зазначеним клопотанням звернувся слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання і просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_7 під час розгляду клопотання, по суті правопорушення зазначив, що провину визнає, дійсно самовільно залишив військову частину, заперечував щодо клопотання, так як бажає повернутись до своєї військової частини для продовження служби.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, для вирішення питання щодо повернення до військової частини для продовження військової служби.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні зазначено, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її в посаді курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 24 листопада 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 01.11.2025. А саме 01.11.2025 Солдат ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на території Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області, внаслідок чого злочин було припинено, тобто, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом №0007493, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01.11.2025 о 16 год. 24 хв. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

01.11.2025 о 19 год. 18 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

01.11.2025 о 19 год. 27 хв. року підозрюваному ОСОБА_4 надані копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченого частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_9 та іншими матеріалами у своїй сукупності.

Отже, стороною обвинувачення доведено вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, що свідчить про можливість вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На наявність цього ризику вказують, зокрема, і обставини кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Наявність інших ризиків - можливість впливу на свідків, вчинення іншого кримінального провадження, під час розгляду справи не доведена. В долучених до клопотання матеріалах відсутні відомості про свідків, протоколи допиту не долучені, хоча з моменту внесення відомостій до ЄРДР і початку досудового розслідування минуло минуло майже 6 місяців. ОСОБА_4 не судимий, відомості про інші кримінальні правопорушення, де він був повідомлений про підозру або мав статус обвинуваченого, і відповідно вказувало б на його репутацію, відсутні, і відповідно не можливо стверджувати про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню і наявні достатні підстави для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи приписи ч.8 ст.176 КПК України щодо застосування під час воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчинені злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положеннь ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів,

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, вважає за можливе визначити строк тримання під вартою, в межах строку зазначеного в ст. 197 КПК України, а саме 30 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням положень ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України під час дії воєнного стану, вважаю можливим при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати заставу.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197,199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007493 від 08.05.2025 відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто з 01 листопада 2025 року по 30 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 01 листопада 2025 року, тобто з дня затримання.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 30 листопада 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам розгляду справи о 16 годині 35 хвилин 07 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1