Провадження № 1-кс/344/6740/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 01.04.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

26.09.2025 слідчий ОСОБА_6 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 01.04.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом, направленим на вимагання чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого і вищевказаних осіб незаконного збагачення, в умовах введеного в Україні воєнного стану, взяв участь у вимаганні грошових коштів у ОСОБА_10 , а саме, перебуваючи в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:28 год. по 21:45 год. 18.08.2024 спільно із останнім та ОСОБА_9 вимагали в ОСОБА_10 , якого у вказану квартиру привів ОСОБА_7 , передати їм в подальшому грошові кошти в остаточній сумі 12000 гривень, погрожуючи при цьому потерпілому застосуванням насильства, а саме нанесенням тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим ОСОБА_10 , сприймаючи зазначені погрози реальними, перебуваючи в даній квартирі, в період часу з 21:01 по 21:45 год. 18.08.2024 погодився передати вищевказаним особам вищезгадані грошові кошти, в тому числі товарами або наркотичними засобами чи психотропними речовинами на вказану суму грошей, чим вчинив вимогу передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Він же, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи об`єднаним з вказаними особами єдиним злочинним умислом, направленим на позбавлення волі людини, з корисливих мотивів та з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вимагання в ОСОБА_10 грошових коштів, взяв участь у незаконному позбавленні волі останнього, а саме, перебуваючи в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:28 год. 18.08.2024 до 06:00 год. 19.08.2024 спільно із останнім та ОСОБА_9 утримували ОСОБА_10 , якого у вказану квартиру привів ОСОБА_7 , проти його волі в приміщенні даної квартири протягом 9,5 годин, позбавивши потерпілого таким чином змоги вільно залишити дане житло у вищезгаданий період часу, чим вчинив незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України.

12 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Цього ж дня, 12.06.2025 о 09:00 год. підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до нетяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, зокрема: відповідно до санкції ч. 2 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років; відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, спостереження за особою, аудіо-, відеоконтролю особи, обстеження публічно недоступного місця; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

13.06.2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 08.08.2025.

04.08.2025 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5-ти місяців, тобто до 12.11.2025.

04.08.2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 02.10.2025.

При застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 слідчим суддею враховано наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та залишаються актуальними, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, вказаний ризик також обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані осіб, причетних до вчинення вказаних злочинів та які могли бути безпосередніми очевидцями означених злочинів, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Окрім цього, у даному кримінальному провадженні наявна велика кількість осіб, щодо яких триває перевірка причетності до вчинення даних та інших злочинів та з якими контактував безпосередньо чи опосередковано підозрюваний, які в подальшому можуть дати викривальні покази щодо нього. Також, ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання останніми викривальних показів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 з метою одержання доходів продовжить вчиняти корисливі кримінальні правопорушення, а крім того раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема:

- отримати висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення;

- провести огляд та аналіз інформації отриманої в результаті тимчасових доступів до ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл», АТ «Укрсиббанк», АТ «ПУМБ», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Універсалбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «Сенсбанк», АТ «Акцент Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «Банк Альянс»;

- зняти грифи секретності із документів, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- встановити та допитати в якості свідків всіх осіб із числа оточення підозрюваних;

- здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є особлива складність кримінального провадження, необхідність проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, тривале проведення судових експертиз, а також здійснення огляду та аналізу великого масиву технічної інформації.

Інші види запобіжних заходів застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незважаючи на покладені на нього обов`язки.

На думку сторони обвинувачення викладені обставини виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечила щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки її підзахисний підозрюється лише по одному епізоді кримінального правопорушення, поряд з іншими підозрюваними. Крім того, протягом року підозрюваний не вчинив жодної дії, яка б підтверджувала наведені у клопотанні ризики. Просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 01.04.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

12 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконному позбавленні волі людини, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

04 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, тобто до 12.11.2025.

04 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Положеннями ч.3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності на вказаній стадії кримінального процесу:

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, з неповною середньо освітою, згідно ст. 89 КК України не судимому.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім цього, продовжує існувати ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, вказаний ризик також обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків.

Підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні,впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Окрім цього, у даному кримінальному провадженні, як доводить сторона обвинувачення наявна значна кількість осіб, щодо яких триває перевірка причетності до вчинення даних та інших злочинів та з якими контактував безпосередньо чи опосередковано підозрюваний, які в подальшому можуть дати викривальні покази щодо нього. Також, не виключено ризик впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема: отримати висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення; провести огляд та аналіз інформації отриманої в результаті тимчасових доступів до ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл», АТ «Укрсиббанк», АТ «ПУМБ», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Універсалбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «Сенсбанк», АТ «Акцент Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «Банк Альянс»; зняти грифи секретності із документів, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; встановити та допитати в якості свідків всіх осіб із числа оточення підозрюваних; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, зокрема також враховуючи воєнний стан в Україні.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої не процесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваного.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 02.10.2025, відсутні обставини на достатню зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.11.2025, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При вирішенні питання про можливість визначення застави, слідчий суддя враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, його виключні обставини що відноситься за своєю суттю проти життя та здоров`я особи, зміст підозри повідомленої ОСОБА_4 , а також підстави і обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, наявність яких, на переконання слідчого судді доведена, відтак у цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 листопад 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали - 01 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1