Справа № 523/3396/25
Провадження № 1-в/496/17/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в залі суду матеріали за поданням начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08.04.2025 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 345 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не одружений, про скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2025 року на адресу до Біляївського районного суду Одеської області надійшло подання начальника Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_5 для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

Подання мотивовано тим, що 17.06.2025 року до Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» надійшов на виконання вирок Суворовського районного суд м. Одеси від 08.04.2025 року щодо ОСОБА_5 14.07.2025 року ОСОБА_5 прибув до відділу пробації, його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та наслідками недотримання обов`язків, покладених на нього судом. Після чого відповідно до встановлених вимог було оформлено необхідні документи для постановки на облік. Призначено день реєстрації - другий понеділок кожного місяця.

У призначений день 11.08.2025 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився, у зв`язку з чим, відповідно до Порядку були направлені виклики 12.08.2025 року та 21.08.2025 року. 29.08.2025 року з метою перевірки можливого місця перебування засудженого здійснено виїзд за місцем проживання: АДРЕСА_2 . Встановлено, що в квартирі проживають його мати ОСОБА_7 та молодша сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про місце перебування сина ОСОБА_7 не відомо, оскільки останні на початку серпня 2025 року, точної дати назвати не змогла, зібрав речі та пішов з дому. Де проживає, номер телефону, місце роботи - не відомі. Того ж дня, 29.08.2025 року були направлені запити. 29.09.2025 року надійшло повідомлення Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, що місце перебування ОСОБА_5 з`ясувати не вдалось. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не встановлено. Таким чином ОСОБА_5 злісно ухиляється від відбування призначеного судом покарання. 03.10.2025 року Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області направлено подання щодо проведення подальших розшукових заходів та оголошення засудженого ОСОБА_5 у розшук. Невиконання обов`язків, які покладено на ОСОБА_5 судом, недотримання умов відбування покарання, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим направили вказане подання.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні подання, пояснивши що мав проблеми в особистому житті, буде прибувати до органу пробації для відмітки.

В судовому засіданні представник пробації пояснила, що після звернення із поданням засуджений з`являється до відділу та не порушує покладені на нього обов`язки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подання та матеріали особової справи №64/ЗВП/2025 р., суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації, поміж іншого, організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.

Відповідно до п. 8 ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України в судове засідання для вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, викликається засуджений.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до наданих засудженим пояснень, встановлено, що він став на шлях виправлення зобов`язався не порушувати обов`язки, покладенні вироком суду, прибувати на реєстрацію до відділу пробації.

Враховуючи пояснення, викладені в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, підставою для скасування випробовування є - як порушення зобов`язання, передбачених вироком суду, так і систематичне (три і більше) скоєння адміністративних правопорушень, і лише за вказаної сукупності порушень, суд може прийти до висновку про направлення особи для відбування покарання.

Суд, станом на теперішній час, не вбачає систематичності у діях засудженого ОСОБА_5 , які порушують покладені на нього обов`язки вироком суду та органом пробації, відповідно.

ОСОБА_5 розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні. Суд враховує, що ОСОБА_5 з`явився до суду самостійно.

На думку суду, скасування іспитового строку та обмеження волі, в даному випадку є крайньою мірою в застосуванні якої, сукупність зазначених органом пробації обставин, суд не переконав. Тому, суд вважає правильним, надати засудженому ОСОБА_5 шанс на виправлення, та не скасовувати вирок в частині іспитового строку.

Керуючись ст.ст.164, 166 КВК України, ст.78 КК України, ст. ст. 534, 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання - відмовити.

Матеріали особової справи відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2026 року.

Суддя ОСОБА_1