УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.11.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,

установив:

Через систему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою (вхід. № 40916) на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.11.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 24.04.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 25.04.2025 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся. Водночас у прохальній частині скарги просив проводити розгляд скарги без його участі.

Слідчий Головного слідчого управління Служби безпеки України в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України встановлено вичерпний перелік осіб, клопотання яких слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту їх подання, як того вимагають положення ст. 220 КПК України.

До кола таких осіб належать сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, а також представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Водночас із доданих до скарги матеріалів не вбачається який ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 має процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.11.2024, як цього вимагає ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Неподання заявником до скарги належних доказів, з урахуванням вимог ст.ст. 7, 22, 26 КПК України щодо диспозитивності кримінального провадження, унеможливлює визначення слідчим суддею питання щодо додержання встановлених ст. 303 КПК України підстав звернення суб`єкта з відповідної скаргою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 26, 36, 220, 303, 304, 306-308, 309, 372 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні № 0001095 від 21.11.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1