ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-о/803/8/25 Справа № 243/3421/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

15 жовтня 2025 року суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002340 стосовно ОСОБА_2 , засудженої вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року ОСОБА_2 було засуджено за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі положень ст. 75 КК України ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 було залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2025 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 було залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 від 31 липня 2025 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України.

14 жовтня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 від 03 жовтня 2025 року про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо неї за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 посилається на існування наказу голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 29-к від 10 травня 2022 року «Про впровадження дистанційної роботи на період воєнного стану», вважаючи цей наказ незаконним і стверджує, що незнання про нього вплинуло на правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Звертає увагу, що 12 липня 2025 року нею на ім`я голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області була подана заява про скасування вказаного незаконного наказу, та 17 липня 2025 року нею отримана відповідь.

Вказує на особливу зухвалість та виключний цинізм судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 . Такі дії судді, на її думку, проявлялися в тому, що суддя ОСОБА_5 проводила судові засідання у кримінальній справі №243/3421/19 не з зали судових засідань, а з іншого приміщення на фоні Державного прапору України, чим вводила в оману учасників судового провадження, порушила присягу судді, не дотрималася норм суддівської етики, проявила не чесну, не відверту поведінку.

Зазначає про факт свого звернення із дисциплінарною скаргою на дії голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та судді, про її реєстрацію у канцелярії Вищої ради правосуддя, а також про факт підготовки звернення ОСОБА_2 до ЄСПЛ за наслідками розгляду указаного вище кримінального провадження по суті.

Звертає увагу, що Дніпровський апеляційний суд дуже ретельно та прискіпливо, фактично переписав 20 аркушів вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в своїй ухвалі від 09 травня 2024 року. Проте, не зміг встановити головного особу (осіб), які дійсно вчиняли злочини, а «призначив» цією особою її.

Наголошує на тому, що єдиним доказом у справі є протокол обшуку, який вона вважає непрямим та опосередкованим, всі ж інші докази вважає похідними від обшуку.

Крім того, у своїй заяві надає оцінку матеріалам справи та зазначає, що Дніпровський апеляційний суд з незрозумілих і дивних для неї підстав надав іншу оцінку обставинам провадження.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 на відповідність вимогам ст. 462 КПК України,вважаю наступне:

Перелік підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами визначено у ч. 2 ст. 459 КПК України, за положеннями якої нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За приписами пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462, ст.91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, яка має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Верховний Суд у постанові від 3.11.2020 року (справа №523/13878/19, провадження №51-4005км20) вказав, що обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Желтяков проти України", який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вини обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути. Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна із визначених у ч.2 ст. 459 КПК України обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування. Належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 , вона зазначає саме на приписи п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України як на підставу для перегляду ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року за нововиявленими обставинами, однак її заява не містить обґрунтування щодо підстав вважати відображені в ній обставини нововиявленими в розумінні указаних положень закону.

Зокрема, заявником як нововиявлена обставина наводиться факт існування наказу голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 29-к від 10 травня 2022 року «Про впровадження дистанційної роботи на період воєнного стану».

На її думку, виконання суддею зазначеного незаконного (на її погляд) наказу призвело до порушення суддею місцевого суду вимог ст. 318 КПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону України.

Цей документ, копію якого ОСОБА_2 долучено до своєї заяви, стосується організації роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у період воєнного стану і жодним чином не пов`язаний з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 й не може мати значення для оцінки обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення.

Також факт існування такого наказу жодним чином не доводить неправильності ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 , про перегляд якої ставиться питання. За своїм змістом він не містить відомостей, які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення.

Крім того, питання про факти дистанційного проведення судових засідань суду 1-ї інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК були розглянуто судом касаційної інстанції і їм надана правова оцінка, переглядати яку апеляційному суду повноважень законом не надано. Вказаною постановою Верховного Суду від 19 травня 2025 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 було залишено без змін.

Посилання заявника на особливу зухвалість та виключний цинізм судді ОСОБА_5 , які, на її думку, проявлялися в тому, що суддя ОСОБА_5 проводила судові засідання у кримінальній справі № 243/3421/19 не з зали судових засідань, а з іншого приміщення на фоні Державного прапору України, чим вводила в оману учасників судового провадження; переконання заявника, що було порушено присягу судді, недотримано норми суддівської етики й те, що мала місце нечесна, не відверта поведінка судді ОСОБА_5 , не можуть бути сприйняті судом у якості нововиявлених обставин, оскільки вони самі по собі жодним чином не впливають і не можуть вплинути на правильність прийнятого судового рішення та не свідчать про його незаконність.

Також факт звернення із дисциплінарною скаргою на дії голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області щодо видання зазначеного вище наказу та її реєстрація у канцелярії Вищої ради правосуддя, а також факт підготовки звернення ОСОБА_2 до ЄСПЛ за наслідками розгляду указаного вище кримінального провадження по суті, є реалізацією невід`ємних прав ОСОБА_2 , й самі по собі не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні положень ст. 459 КПК України з тих же причин.

Крім того, доводи заявника про те, що єдиним доказом у справі є протокол обшуку, який вона вважає непрямим та опосередкованим, а інші докази похідними від обшуку, також не можуть бути розцінені як нововиявлені обставини, оскільки фактично зводяться до незгоди із наданою оцінкою доказів у справі та оцінкою аспектів дотримання вимог КПК України в ході розгляду провадження по суті, що належить до виключної компетенції суду під час розгляду справи по суті й не може бути предметом перегляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами.

Встановлення фактичних даних судом апеляційної інстанції, тобто виклад фактично встановлених під час судового розгляду обставин, не може вважатися ретельно переписаним текстом вироку суду першої інстанції, а також і не може бути предметом перегляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами.

Ці обставини стосуються дотримання судом, який здійснював провадження у справі, вимог матеріального та процесуального закону. Перевірка дотримання судом першої інстанції вказаних норм здійснюється в апеляційному та касаційному порядку, відповідно. У даному випадку таку перевірку здійснив Верховний Суд, який своєю постановою від 19 травня 2025 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишив без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення. Зокрема, вказавши, що місцевий суд в аспекті перебування судді в окремих судових засіданнях не безпосередньо в залі суду, а дистанційно, при тому, що інші окремі учасники судового розгляду перебували в залі суду, формально порушив положення ст. 318 КПК України. Однак за обставин цього конкретного провадження ці порушення не можуть вважатися істотними й безальтернативно призводити до необхідності скасування оскарженого вироку місцевого суду, оскільки за обставин цього конкретного провадження таке порушення не призвело до несправедливості судового розгляду в цілому чи істотного порушення прав учасників процесу зокрема.

З урахуванням наведеного, вважаю, що подана ОСОБА_2 заява про перегляд за нововиявленими обставинами указаної вище ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року носить характер спроби повторно переглянути по суті в апеляційному порядку остаточне судове рішення, що не передбачено нормами КПК України та суперечить принципу res judicata, тобто принципу поваги до остаточного судового рішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року (справа

№ 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19), положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що суддя вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Враховуючи це, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 459, 462, 464КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 від 03 жовтня 2025 року про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002340 стосовно ОСОБА_2 , засудженої вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 259 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала заяву, разом з заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1