Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1843/25

Номер провадження: 1-кп/511/272/25

30 жовтня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000307 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, утриманців не має, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, отримавши військову спеціальність підсобного робітника, військове звання солдат, перебуваючи на групі обліку А (всі види Збройних Сил України), пройшов 05.04.2025 військово-лікарську комісію, що підтверджується довідкою №3/622 і визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, та таким що є непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах, тобто у відповідності з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є особою, яка підлягає мобілізації.

Так, ОСОБА_4 , 08.04.2025 року був повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановленому законом порядку про загальну мобілізацію, необхідність такої мобілізації та призову його, ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, обов`язкового прибуття до ТЦК та СП та отримання повістки.

Крім цього, ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі ухилення від мобілізації він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України.

Однак, ОСОБА_4 , умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, безпідставно пославшись на небажання проходити військову службу, перебуваючи 08.04.2025 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився від отримання повістки для проходження військової служби за мобілізацією та мобілізаційного розпорядження, тобто відмовився від проходження військової служби та відправки у військову частину, чим ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24 лютого 2022 року, згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», тим самим, порушивши вимоги ст.65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, не визнав і суду пояснив, що дійсно 08 квітня 2025 року його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 де йому намагались вручити бойову повістку, однак він від отримання відмовився, написав заяву, що не бажає виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини та військової служби за мобілізацією, оскільки не бажає вбивати людей. Інших показів надавати не став.

Так, вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному провадженні, повністю підтверджується дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР за кримінальним провадженням №0000307 від 08.04.2025 року, з якого вбачається, що 08.04.2025 до чергової частини Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 08.04.2025 року під час проведення контр-диверсійних заходів працівниками Роздільнянського РВ УСБУ в Одеській області було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який не маючи законних підстав відмовляється від виконання своїх Конституційних обов`язків по захисту Батьківщини та військової служби за мобілізацією. Правова кваліфікація ст.336 КК України (а.к.п.44);

- електронною реєстрацією в ЄО Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області повідомлення з даною інформацією, що стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР від 08.04.2025 року за №5172 (а.к.п.45);

- протоколом огляду місця події від 08.04.2025 року відповідно до якого слідчим, у присутності двох понятих на підставі повідомлення по спецлінії «102» провів огляд приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 , в ході огляду нічого не виявлено та не вилучено (а.к.п. 46-48);

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 від 09.04.2025 року за вих.№1/2414 про кримінальне правопорушення за статтею 336 КК України, вчинене громадянином ОСОБА_4 (а.к.п.50);

- мобілізаційним розпорядженням та контрольним талоном мобілізаційного розпорядження, відповідно до яких: солдат ОСОБА_4 , 1976 року народження зарахований до команди НОМЕР_1 ВОС №956647А, необхідно з`явитися протягом чотирьох годин, мобілізаційне розпорядження одержав о 17 год. 07.04.2025 р., від підпису відмовився (а.к.п.51,52);

- довідкою №3/622 військово-лікарської комісії від 05.04.2025 року, та карткою обстеження та медичного огляду відповідно до яких солдат запасу ОСОБА_4 придатний до військової служби (а.к.п.53,54);

- витягом з журналу реєстрації повісток на відправку до навчальних центрів та військових частин, з якого встановлено, що за з/п№ 494 є запис про вручення ОСОБА_4 повістки від 07.04.2025 року про відправку до військової частини, проте відсутній підпис останнього, оскільки відмовився (а.к.п.57-58);

- витягом з журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого встановлено, що за з/п № 1005 є запис про видачу ОСОБА_4 такого розпорядження від 07.04.2025 року про відправку до військової частини НОМЕР_1 , проте відсутній підпис останнього (а.к.п.55-56);

- заявою ОСОБА_4 від 07.04.2025року, відповідно до якої останній відмовився від виконання свого конституційного обов`язку по захисту Батьківщини та військової служби за мобілізацією (а.к.п.60);

- витягом з електронного реєстру військовозобов`язаних "Оберіг" з даними на громадянина ОСОБА_4 (а.к.п.72,73-74);

- протоколом огляду предмету та зафіксованого на ньому відеозапису від 10.04.2025 року відповідно до якого слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 проведено огляд предмету, а саме цифровий CD-R диск марки "My MEDIA" об`ємом пам`яті 700, з відеозаписом відмови гр. ОСОБА_4 від отримання повістки та проходження військової служби за мобілізацією (а.к.п.61-64,65);

- постановою слідчого від 10.04.2025 року, якою цифровий CD-R диск марки "My MEDIA" об`ємом пам`яті 700, з відеозаписом відмови гр. ОСОБА_4 від отримання повістки та проходження військової служби за мобілізацією, визнаний речовим доказом по матеріалам кримінального провадження (а.к.п.66-67)

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується задовільно за місцем проживання (а.к.п.71), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.70), раніше не судимого в силу ст. 89 КК України (а.к.п.69)

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставини, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом також не встановлено.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень (рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як високий), а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, при середньому рівні ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). (а.к.п.31-35).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ст.65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Ці положення основного закону відображені в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ст.2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. В умовах збройної агресії з боку іншої держави, захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено у ст. 50 КК України.

За таких обставин, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу винного, характер і ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, але який створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності, зважаючи на введений на всій території України воєнний стан і проведення в зв`язку з цим мобілізації, що свідчить про значну суспільну небезпечність самого злочину, враховуючи, що ОСОБА_4 підстав, передбачених законодавством на відстрочку від призову чи інших поважних причин не мав, в період воєнного стану при оголошеній загальній мобілізації умисно проігнорував свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини під час збройної агресії рф, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розміру санкції ст.336 КК України та вважає за неможливе звільнити його від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання судом не вбачається.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.100, 349, 368, 369, 371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання з метою приведення вироку до виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: цифровий CD-R диск марки "My MEDIA" об`ємом пам`яті 700, з відеозаписом відмови гр. ОСОБА_4 від отримання повістки та проходження військової служби за мобілізацією, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1