Справа № 308/752/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 10.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2025 до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали від Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про те, що ними в ході виконання оперативно-розшукових заходів встановлено громадянина ОСОБА_4 , який з корисливих мотивів, разом із невстановленими особами, організував механізм із оформленням фіктивних документів про стан здоров`я осіб чоловічої статі, які дають можливість ухилитися від мобілізації та змогу виїжджати за кордон.

Зокрема, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що лікар - офтальмолог Хустської районної поліклініки, що за адресою: м. Хуст, вул. Томаша Масарика, 13, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з іншими медичними працівниками, налагодила протиправну діяльність, пов`язану з отриманням грошових коштів від зацікавлених осіб за сприяння їм в оформленні медичних документів, що дають право на оформлення групи інвалідності, на підставі якої, особи призовного віку можуть безперешкодно виїхати за межі державного кордону України в період дії воєнного стану та виключення з військового обліку.

За оформлення фіктивних діагнозів та сприяння у виключенні з військового обліку ОСОБА_5 отримує від зацікавлених осіб грошову винагороду.

Так, досудовим розслідуванням задокументовано факт виготовлення ОСОБА_5 фіктивної медичної документації з фіктивними діагнозами та виписками про лікування на гр. ОСОБА_6 . В подальшому, ця фіктивна медична документація стала підставою виключення з військового обліку ОСОБА_6 .

Вказана злочинна діяльність гр. ОСОБА_5 має систематичний характер та цілком підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме : протоколами проведеними відносно неї та інших фігурантів кримінального провадження НСРД, допитом свідка, тощо. Встановлено, що остання вчинила даний злочин за попередньою змовою з іншими особами.

Прокурор вказує, що ОСОБА_7 працює у відділенні отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради. Вищевказане кримінальне правопорушення вона вчинила за місцем своєї роботи, тобто у вказаній лікарні.

21.01.2026 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, 22 в кабінеті №14 КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради виявлено та вилучено:

- з системи Askep.net здійснено роздруківку Консультаційного висновку спеціаліста від 02.09.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 аркушах вилучено належним чином завірено.

22.01.2026 вказану виписку визнано речовими (документальними) доказами у даному кримінальному провадженні так як вони містять інформацію, яка становить оперативний інтерес, та саме з вказаними речами та документами будуть проводитись слідчі дії та відповідні експертизи.

Копії вказаних документів визнано документальними доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості, що мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, зазначені документи містять інформацію про особу ОСОБА_6 , його ідентифікаційні дані, роль та участь у відповідних процесуальних заходах.

Незважаючи на те, що вилучені документи є копіями, вони містять ідентичну за змістом інформацію, що має доказове значення у кримінальному провадженні, а їх неконтрольований обіг може призвести до розголошення відомостей досудового розслідування та нівелювати мету збереження доказів.

Зважаючи на те, що вказані предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, так як можуть містити на собі сліди злочину, і підлягають огляду та дослідженню експертним шляхом, і з метою унеможливити знищити сліди, які могли зберегтись на вказаних предметах, необхідно накласти на них арешт.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження документальних доказів, запобігання їх знищенню, пошкодженню, приховуванню чи розголошенню, а також забезпечення належного проведення досудового розслідування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, подав заяву, відповідно до змісту якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 січня 2026 року справа № 308/752/26 (провадження 1-кс/308/344/26) надано стороні кримінального провадження слідчим, які входять до складу слідчої групи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, дозвіл на проведення обшуку у робочому кабінеті №4 лікаря ОСОБА_7 відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології, який знаходиться на другому поверсі КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 22, з метою відшукання та вилучення медичної документації заповненої на ім`я ОСОБА_6 , мобільних телефонів, планшетів, іншої комп`ютерної техніки на якій може міститися сформована медична документація для проходження ВЛК щодо вказаної особи, незаконно отриманих заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших носіїв інформації (флеш-картки), чорнових записів, нотаток.

Із протоколу обшуку від 21.01.2026 року вбачається, що такий був проведений слідчим відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 січня 2026 року справа № 308/752/26 (провадження 1-кс/308/344/26) у робочому кабінеті №14 лікаря ОСОБА_7 відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології, який знаходиться на другому поверсі КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 22. В ході обшуку було виявлено та вилучено: належним чином завірену копію Консультаційного висновку спеціаліста від 02.09.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 аркушах, яку виготовлено з системи Askep.net з підписом ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 від 22.01.2026 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000272 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: належним чином завірену копію Консультаційного висновку спеціаліста від 02.09.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 аркушах, яку виготовлено з системи Askep.net з підписом ОСОБА_7 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди злочинної діяльності та може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Прокурор довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 21.01.2026 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, 22 в кабінеті №14 КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, а саме:

- належним чином завірену копію Консультаційного висновку спеціаліста від 02.09.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2 аркушах, яку виготовлено з системи Askep.net з підписом ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1