Справа № 462/8073/25
провадження 1-кс/462/1814/25
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0001090 від 17 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001090 від 17 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_1 інвентарний номер НОМЕР_2 , який добровільно видав потерпілий ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовує тим, що 17.10.2025 приблизно о 09:00 год., дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , приступивши до виконання своїх службових обов`язків на території обслуговування поліцейської станції, що у Залізничному районі м. Львова відповідно до ст. 32 п. 2 «Перевірка документів особи» Закону України про Національну поліцію України, здійснював перевірку військово-облікових документів військово-зобов`язаних осіб. У цей час, а саме 17.10.2025 в період часу з 15:48 по 16:05 годин, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів» від 23.12.1993 N?3781-XII являється працівником правоохоронного органу, що здійснює покладені на нього службові обов`язки по перевірці військово-облікових документів та одягнений у формений одяг з шевронами, не виконав законної вимоги поліцейського з приводу пред`явлення військово-облікових документів та, не припиняючи свої протиправні дії, почав пришвидшувати свій темп ходьби, намагаючись втекти. Надалі, не виконуючи законних вимог поліцейського, ОСОБА_6 повалив поліцейського ОСОБА_5 на землю та, лежачи на землі, продовжив наносити останньому удари в область ніг своїми ногами, шарпати за формений одяг та погрожувати фізичною розправою, висловлюючи погрозу «завалити поліцейського». Продовжуючи свій умисел, скориставшись тим, що поліцейський відволікся, ОСОБА_6 піднявся та продовжив втікати від працівника поліції, не виконуючи законну вимогу поліцейського ОСОБА_5 щодо зупинки. В цей час поліцейський почав переслідувати ОСОБА_7 з метою затримання, на що останній, пробігши декілька метрів, умисно поставив поліцейському підніжку і той, перечепившись, впав на нього та внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 отримав: відкриту рану коліна (забійну рану переднього лівого колінного суглобу). Крім цього внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 пошкоджено службовий логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_1 інвентарний номер 4/44. В ході проведення слідчих дій потерпілий ОСОБА_5 , добровільно видав логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_1 інвентарний номер 4/44. 20 жовтня 2025 року, а постановою слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: 95649 інвентарний номер 4/44 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001090 від 17.10.2025 року. На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомлені належним чином, просили таке слухати без їх участі.

З метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене іншим особам, що унеможливить накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

За таких обставин, з урахуванням неприбуття учасників процесу у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за їх відсутності.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадженні не здійснювалось (стаття 107 КПК України).

Дослідивши доводи викладені в клопотанні, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з ЄРДР від 17.10.2025 року, протокол добровільної вдачі від 18.10.2025 року, протокол огляду предметів від 18.10.2025 року, постанова про визнання речовим доказом від 20.10.2025 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений предмет може бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, його визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 20.10.2025року, а тому є всі підстави вважати, що вказаний предмет відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому для уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти арешт.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0001090 від 17 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме на логістичний пристрій SAMSUNG Galaxy Tab Active 3, imei: НОМЕР_1 інвентарний номер НОМЕР_2 , який добровільно видав потерпілий ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1