ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1423/25
Провадження №1-кп/477/429/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

представниці власниці арештованого майна ОСОБА_6

під час судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 15 листопада 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вітовському районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Відповідно до обвинувачення, виписаного в обвинувальному акті, ОСОБА_4 , 14 листопада 2024 року, близько 20:40, керуючи автомобілем марки TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі О-151125, неподалік селища Полігон Миколаївського району Миколаївської області зі сторони м. Херсон в напрямку м. Миколаєва грубо порушив підпункт б) пункту 2.3., пункти 1.3, 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно, не реагуючи на її зміни, при виявлені на дорозі перешкоди у виді пішохода невстановленої особи чоловічої статі віком 50-60 років, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, в результаті чого допустив наїзд на нього, внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми - перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку зліва (близько 30.0 г), поширених крововиливів під павутинну оболонку, забиття речовину головного мозку з наступним розвитком набряку та набухання речовини головного мозку, від яких 23 листопада 2024 року він помер в лікарні.

До початку розгляду справи по суті від представниці власниці автомобіля марки TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування арешту цього транспортного засобу.

Мотивувала його тим, що ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2025 року постановлено ухвалу про арешт автомобіля TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права на його відчуження та користування. Відповідно до ухвали накладення арешту було запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення. втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та збереження як речового доказу у кримінальному провадженні. В той же час, ОСОБА_7 не є підозрюваною чи обвинуваченою в справі або ж особою, яка може нести цивільно-правову відповідальність за дії обвинуваченого ОСОБА_4 , а її транспортний засіб є важливим у повсякденному життя та господарській діяльності, але його арешт суттєво обмежує можливість пересування, організації та забезпечення базових потреб, тому створює для неї як для добросовісного власника надмірний тягар.

Просячи скасувати арешт на автомобіль вказала що ОСОБА_7 з розумінням ставиться до завдань кримінального судочинства та проведення необхідних досліджень, тому в будь-який момент буде готова надати транспортний засіб для проведення необхідних досліджень, оглядів.

Зазначала, що фактичної потреби в арешті майна немає, а його продовження призведе до несприятливих наслідків для неї у виді неможливості користуватися ним за призначенням.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт автомобіля забезпечить збереження його як речового доказу.

Захисник підтримав клопотання ОСОБА_6 , вважаючи, що власниця автомобіля належним чином забезпечить його збереження та надання суду для виконання процесуальних дій.

Обвинувачений був згоден зі своїм захисником.

Суд, заслухавши думку присутніх на засіданні учасників розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області (після 28 квітня 2025 року суд перейменований у Вітовський районний суд Миколаївської області) від 22 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль марки TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування.

В ухвалі слідчого судді було зазначено, що оскільки вилучений транспортний засіб зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні, вилучений транспортний засіб, марки «ТАТА», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000639 від 15 листопада 2024 року. Тому слідчий суддя дійшов переконання, що існують ризики можливого знищення, пошкодження, псування, перетворення, відчуження майна, а тому на досудовому слідстві є підстави для арешту майна, що полягає в забороні його відчуження, розпорядження та користування. Вважав, що у випадку повернення власнику транспортного засобу існують обґрунтовані ризики його приховування або знищення, і таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету, а арешт майна був виправданим і необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а буде запобігати настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховуванню та знищенню майна.

В подальшому ухвалами слідчого судді того ж суду від 21 січня, 14 лютого та 31 березня 2025 року було відмовлено в скасуванні арешту автомобіля TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час досудового слідства по справі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення , в тому числі, збереження речових доказів. Частиною 3 даної статті визначено також, що арешт може накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В ч. 1 ст. 98 цього ж Кодексу визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Відповідно до наданих матеріалів транспортний засіб марки TATA LPT61, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у даному кримінальному провадженню, розгляд кримінального провадження по суті ще тільки розпочато і докази не досліджені, ні обвинувачений, ні свідки не допитані, тому продовжують існувати ризику можливості знищення, пошкодження, псування, перетворення, відчуження цього майна, а тому на даному етапі розгляду відсутні підстави для скасуванню арешту майна, оскільки під час розгляду справи не досліджені письмові докази у виді огляду місця події, огляду транспортного засобу, не досліджені висновки експертів щодо транспортного засобу тощо. Доцільність та актуальність арешту не відпала, оскільки під час розгляду можливо необхідно буде оглянути та дослідити речові докази, зокрема і арештований транспортний засіб або ж проводити з ним додаткову чи повторну експертизу.

Тому клопотання про скасування арешту автомобіля задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представниці власниці арештованого майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2024 року у справі 477/2886/24, провадження №1-кс/477/269/24, на транспортний засіб марки «Тата», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 29 жовтня 2025 року для оголошення о 16:30.

Суддя ОСОБА_1