Справа №337/3233/25
Номер провадження 1-кп/337/444/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. Запоріжжя

Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки у м.Запоріжжя, громадянки України, незаміжньої, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127, ст. 166 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127, ст. 166 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, домашній арешт за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 . Пояснив, що він має двох неповнолітніх дітей, яких необхідно забезпечувати, його колишня дружина є інвалідом, і не зможе сама, без його аліментів, утримувати дитину, він ніколи не мав проблем з поліцією, та прагне доводити свою невинуватість, тому належне виконання обов`язків буде забезпечено і без утримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання ОСОБА_8 , та наполягав на відсутності підстав для подальшого тримання його підзахисного під вартою, оскільки належна поведінка обвинуваченого буде забезпечена при застосуванні домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_7 і її захисник адвокат ОСОБА_10 просили задовольнити клопотання ОСОБА_8 і змінити застосований до нього запобіжний захід.

Прокурори ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки на їх переконання, неможливо запобігти наявним ризикам іншими запобіжними заходами.

Колегія суддів, вислухавши клопотання і думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає таке.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

11 травня 2025 року слідчим суддею застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії цього запобіжного заходу неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою колегії суддів від 19 листопада 2025 року до 17 січня 2026 року (включно).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 був обраний слідчим суддею і продовжний судом з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості інкримінованих йому злочинів та на підставі наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Відповідно до ч. 4 цієї статті, таке клопотання розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення суду. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування (продовження строку дії) запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин обвинувачення, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу судового розгляду.

При розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованості обвинувачення або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши клопотання ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до переконання, що обвинуваченим не наведено таких обставин, які не були відомі та враховані при попередньому вирішенні питання про продовження йому запобіжного заходу (та розгляді його аналогічного клопотання про зміну запобіжного заходу), а тому зазначені у клопотанні доводи не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Щодо посилання ОСОБА_8 на його невинуватість у вчиненні інкримінованих діянь, слід зазначити таке.

На цій стадії процесу суд не встановлює наявність в діях обвинуваченого складу злочину та ступінь його вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише визначає, чи дозволяють досліджені судом докази встановити причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому суд керується терміном «обґрунтованої підозри», поняття якого визначено в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.2, 4, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 КК України, в матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленого обвинувачення.

Обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, дослідження яких здійснюється колегією суддів.

Існування у справі ризиків, як вже наголошувалось стороні захисту, було встановлено ухвалою слідчого судді, що набрала законної сили.

При попередніх продовженнях запобіжного заходу та розгляду клопотань про його зміну, колегією суддів встановлено актуальність у справі ризиків передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту застосування запобіжного заходу.

В клопотанні про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 посилається на: відсутність в його діях складу кримінального правопорушення (мотиву, умислу, кваліфікуючих ознак), звертає увагу, що дитині надавалась перша медична допомога, а також, він сприяв лікарям швидкої; відсутність ризиків; обставини, що його характеризують міцність соціальних зв`язків, наявність двох неповнолітніх дітей, яких необхідно забезпечувати, сплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу, інвалідність колишньої дружини, наявність місця проживання та роботи, репутацію обвинуваченого, в тому числі за місцем попереднього працевлаштування, волонтерську діяльність, тощо.

Тобто на ті дані про обвинуваченого, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, при його продовженні, та вказані в попередньому клопотанні ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, і крім того, переважно існували, але не були струмуючим фактором під час вчинення інкримінованих діянь (виходячи з терміну «обґрунтованої підозри» щодо їх вчинення),

Вказані обвинуваченим обставини не зменшують існування встановлених ризиків, оскільки вони існували і на час застосування і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вони не утворюють нових концептуальних обставин у справі, та не спростовують на цій стадії судового розгляду неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого іншими запобіжними заходами.

За таких обставин, домашній арешт не буде достатнім запобіжним фактором, що забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та зможе запобігти існуючим ризикам, а тому суд вирішив відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи вищевикладене, керую чись ст.ст. 194, 201, 331, главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3