Провадження № 1-кс/734/37/26 Справа № 734/228/26
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2026 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000470 від 27.11.2025 старшим слідчим СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 і погоджене прокурором Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України вважається таким, який не має судимості, підозрюваного за ч.1 ст.382 КК України,-

в с т а н о в и в:

слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (с-ще Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470від 27.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.01.2025 у справі № 734/4769/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постановою поліцейського батальйону 1 роти 2 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_6 серії ЕНА № 4920892 від 08.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 20 400 грн та постановою поліцейського батальйону 1 роти 2 УПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_7 серії ЕНА № 4920841 від 08.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 510 грн.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.10.2025 у справі № 734/4337/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05.11.2025 у справі № 734/4552/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.11.2025 у справі № 734/4311/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.11.2025 у справі № 734/4986/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 у справі № 734/4783/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. До призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднано невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10.01.2025 у справі № 734/4769/24 визначивши ОСОБА_4 загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами 9 років 1 місяць 19 днів.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05.12.2025 у справі № 734/2905/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.12.2025 у справі № 734/3156/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність постанови суду від 10.01.2025 у справі № 734/4769/24, яка набрала законної сили та будучи обізнаним з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенням суду, близько 10 год. 45 хв. 26.11.2025 рухаючись поблизу будинку АДРЕСА_1 , керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 211040, р.н. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками СРПП ВП № 1 (с-ще Козелець) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області за порушення правил Дорожнього руху, чим умисно не виконав постанову Козелецького районного суду від 10.01.2025 у справі № 734/4769/24.

Систематичність порушень ОСОБА_4 Правил дорожнього руху (вчинення останнім адміністративних правопорушень, за які на ОСОБА_4 було складено постанови та протоколи про адміністративне правопорушення, а саме: серії ЕПР1 № 153620 від 18.10.2024; серії ЕНА № 4920892 від 08.06.2025; серії ЕНА № 4920841 від 08.06.2025; серії ЕПР1 № 468876 від 29.09.2025; серії ЕПР1 № 468853 від 29.09.2025; серії ЕНА № 5845056 від 01.10.2025; серії ЕПР1 № 470731 від 01.10.2025; серії ЕПР1

№ 470724 від 01.10.2025; серії ЕПР1 № 485378 від 16.10.2025; серії ЕПР1

№ 485390 від 16.10.2025; серії ЕПР1 № 496683 від 28.10.2025; серії ЕНА

№ 6139285 від 12.11.2025; серії ЕПР1 № 511120 від 12.11.2025; серії ЕПР1

№ 511131 від 12.11.2025; серії ЕПР1 № 5111854 від 13.11.2025;серії ЕПР1

№ 512223 від 13.11.2025;серії ЕПР1 № 512230 від 13.11.2025; серії ЕПР1

№ 523981 від 26.11.2025) свідчить про ухилення останнього від виконання судового рішення, а саме невиконання судового рішення від 10.01.2025 у справі № 734/4769/24, яке набрало законної сили, що є однією з форм його невиконання.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному невиконанні постанови суду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

15.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованою за номером «102», щодо факту ігнорування ОСОБА_4 чинного судового рішення; протоколом огляду місця події від 26.11.2025, під час якого у присутності понятих було зафіксовано обставини правопорушення та досліджено обстановку на місці вчинення діяння; протоколом огляду відеозаписів від 04.12.2025, отриманих із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції. На вказаних записах чітко зафіксовано факт безпосереднього керування ОСОБА_4 транспортним засобом, що є прямим порушенням встановленої судом заборони; матеріалами справ про адміністративні правопорушення (протоколами та постановами), що підтверджують неодноразові факти керування ОСОБА_4 транспортними засобами та свідчать про систематичність невиконання судового рішення.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті.

На даний час є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 382 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Беручи у уваги те, що ОСОБА_4 раніше був засуджений Козелецьким районного суду Чернігівської області від 20.11.2024 у справі № 734/4190/24 та визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до останнього може бути застосоване покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Також на цей час через військові дії російської федерації частина території України є тимчасово окупованою та не підконтрольна органам державної влади, що може надати підозрюваному ОСОБА_4 можливість переховуватися на вказаній території.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Наявність ризику продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється обґрунтовується тим, що незважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України, останній продовжив ігнорувати рішення суду, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Оскільки ОСОБА_4 був затриманий за кермом, маючи чинну заборону, існують обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі без належного обмеження, він знову сяде за кермо, чим продовжить вчиняти аналогічний злочин.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 наступних, передбачених п. 1, 2, 3ст. 194 КПК України, обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, який не заперечив проти застосування запропонованого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав:

згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким із існуючих запобіжних заходів.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого ч.1 ст. 382 КК України те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, не працює, вину у вчиненому визнає, суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є достатнім і таким, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також необхідне для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність і негативно вплинути на хід досудового розслідування, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 192, 194 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, підозрюваного за ч.1 ст.382 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тобто до 15 березня 2026 року, але не більше строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя