Провадження № 1-кс/932/7236/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 , подану у порядку, визначеному у ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра 26 грудня 2025 року від ОСОБА_2 надійшла скарга, подана у порядку, визначеному у ст. 206 КПК України, з повідомленням незаконне позбавлення волі ОСОБА_3 .

Заявник повідомила, що приблизно у 15:20 годині за київським часом, її чоловік ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) прямував по вулиці Михайла Грушевського (Шевченківського району) і коли проходив навпроти Троїцького ринку, несподівано для нього поряд зупинився цивільний мікроавтобус і із нього миттєво вистрибнули 4 особи у військовій формі і у балаклавах. Як пізніше з`ясувалося це були військові ІНФОРМАЦІЯ_2 усі вони були у балаклавах і тому їх обличчя її чоловік не бачив. З ними був тільки один працівник національної поліції України, який не представився та запитав у її чоловіка його особисті документи. На питання її чоловіка які причини перевірки, поліцейській відповів що відповідно статті 32 Закону України «Про національну поліцію» він має на це право. Діалог із так званим поліцейським був приблизно дві три хвилини. ОСОБА_3 показав поліцейському та військовим свій РЕЗЕРВ + де він не в розшуку, (копія «Резерву +», дата оновлення 12.11.2025 року - у додатках). Чоловік запитав двічі саме за яким пунктом статті 32 він має право перевірити його документи і на це право у громадянина є! Відповіді від поліцейського її чоловік не отримав. Зовнішній вигляд поліцейського викликав сумнів, він не представився, не було бодікамери, не було видно поліцейського жетону та й форма співробітника була якась сумнівна а можливо і підробка. Пропозиції скласти протокол адміністративного затримання у присутності двох понятих_не було, надати можливість її чоловікові зателефонувати адвокату та рідним було заборонено військовими ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі чоловік одягнений у форму поліцейського звернувся до невідомих військових ІНФОРМАЦІЯ_2 і сказав їм, щоб вони з її чоловіком, ОСОБА_3 , розбиралися самостійно і пішов у бік перехрестя. Після чого, її чоловіка вищезгадані військові особи взяли під руки і за одяг, і почали насильно заштовхувати у мікроавтобус. Як він не чинив опір, що б їм не казав про його хворобу та лікування у медичному закладі «АКВАРЕЛЬ», онкологію, все ігнорувалося. Закинули як тварину в мікроавтобус і почали вимагати документи зі словами "Або добровільно покажеш або змусимо". Її чоловік сказав, що покаже тільки поліції і тільки «ДІЮ». ІНФОРМАЦІЯ_3 дістали бодікамери увімкнули і почали все знімати, після чого доставили чоловіка на проходження ВЛК у поліклініку №4 Дніпровської міської ради на АДРЕСА_1 . Її чоловіка за допомогою погроз та погроз фізичною розправою швидко провели кабінетами з лікарями. Єдиний лікар-хірург який запитав про його скаргу на здоров`я якому він повідомив що зараз лікується у приватній клініці «АКВАРЕЛЬ» від базаліоми (онкології), почув це. Лікар-хірург перевірив дані на сайті «Дніпро Helsi» і сказав, що записи у приватної клініці «АКВАРЕЛЬ» старі і тому, її чоловік вже здоровий. Однак, під час проходження ВЛК у поліклініці №4 ДМР по вулиці Панікахи, буд. 19, не було аналізів, не було огляду у вузькопрофільних медичних спеціалістів по питанню моєї хвороби (онкології), як це передбачено НАКАЗОМ № 402 МО України. Після фіктивного та прискореного проходження ВЛК, її чоловіка та ще трьох чоловіків під конвоєм, знову завантажили у мікроавтобус та відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресую АДРЕСА_2 . Завели всіх до підвалу і зовні зачинили двері на замок. На дату мого звернення до слідчого судді її чоловіка додому не відпускають і він досі у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 . зв`язку з ним вже немає. Зі слів її чоловіка, проходження кожного лікаря Військово-лікарської комісії у поліклініці займав не більше 1 або 2 хвилини. Лікарі просто вписували дані в якісь невідомі моєму чоловіку папери і все, ознайомитися з ними йому не дали. Також, на кінець процедури проходження ВЛК її чоловіка силою, ОСОБА_3 змусили стати під стіну для фотографування на військовий квиток. Скарга мотивована тим, що її чоловіка, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , реєстрація - АДРЕСА_3 , місце проживання - АДРЕСА_4 ) незаконно утримують у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресую АДРЕСА_5 . При цьому, будь-яке судове рішення, яке б давало підстави позбавляти його волі, відсутнє. З урахуванням викладеного просить суд визнати незаконним затримання ОСОБА_3 та негайно звільнити від утримання його під вартою без правової підстави.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

За визначенням основних термінів слідчий суддя-суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Отже, відповідно до ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України, органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_2 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Окрім того, слід зазначити, що заявником не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри в тому, що в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

Водночас, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям Російської Федерації.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, п. 17, п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі, на території Дніпропетровської області, який продовжено і на теперішній час.

Відповідно до ст. 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту особа, яка вважає, що її права порушені вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо особи протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями Кримінального процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України. Однак, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 206, 303, 304, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 , поданою у порядку, визначеному у ст. 206 КПК України.

Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1