Провадження №1-кс/751/2623/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 08 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000770 від 08 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000770 від 08 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначено, що 07 грудня 2025 року о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Київ-Суми-Юнаківка» в напрямку м. Київ, між с. Старий Биків та с. Нова Басань, не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу руху з подальшим з`їздом у ліве узбіччя та перекидання автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «GEELY» ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

08 грудня 2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено змиви з керма, з ручки коробки перемикання передач автомобіля марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а також сам автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, що утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та який після завершення огляду направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, м. Бобровиця, вул. Незалежності, 28-А.

Слідчим у кримінальному провадженні 08 грудня 2025 року винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме автомобіля марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий указує на те, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність накладення арешту на майно автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а також змивів з керма, з ручки коробки перемикання передач зазначеного автомобіля.

Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив клопотання про арешт майна розглядати без його участі, додаткових пояснень та доказів не має.

Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений у передбаченому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації власником майна, про арешт якого порушується питання у клопотанні, його процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника власника майна обов`язковою немає, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000770 від 08 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 грудня

2025 року, в результаті якої загинула пасажир автомобіля марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 грудня 2025 року було оглянуто та вилучено автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а також вилучено змиви з керма та ручки коробки перемикання передач вказаного автомобіля.

Постановою слідчого від 08 грудня 2025 року зазначені змиви та сам автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 визнано речовими доказами.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17 листопада 2025 року автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речового доказу.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від

08 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «GEELY» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , змиви з керма та ручки коробки перемикання передач зазначеного автомобіля, заборонивши будь-кому і в будь-який спосіб відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1