Справа № 592/8984/24
Провадження № 1-кп/592/205/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001213, відомості за яким 19.04.2024 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велики Будки, Недригайлівського р-ну, Сумської обл. , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який служить на посаді машиніста екскаватора 2 відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , який має військове звання молодший сержант, який має професійно-технічну освіту (зі слів) , розлученого (з 1989 до 2016 року знаходився в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) , громадянина України, українця, раніше несудимого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 : адвоката ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

04.08.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 207 молодшого сержанта ОСОБА_4 було призначено машиністом екскаватора 2 відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 . 19.04.2024 о 17:38 ОСОБА_4 рухався на автомобілі "Mercedes-Benz" , моделі "Е 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул. В`ячеслава Чорновола (колишня назва вул. Калініна) в напрямку вул. Металургів м. Суми, всупереч вимогам п/п "б" п. 12.9. Правил дорожнього руху, з перевищенням максимальної допустимої швидкості, а саме не менше 65 км/год. Перебуваючи в районі буд. 19 по вул. В`ячеслава Чорновола (колишня назва вул. Калініна) , ОСОБА_4 проявив злочинну недбалість, діючи всупереч п/п "е" п. 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, виїхав на перехрестя з вул. Засумська м. Суми на червоний сигнал світлофора, тим самим не надав перевагу в русі автомобілю "Ford" , моделі "Fusion" , реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , що рухалася по вул. Засумська в напрямку вул. Степана Бандери м. Суми, на зелений сигнал світлофора, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 16.05.2024 № 716 внаслідок дорожньо-транспортної події, водій автомобіля "Ford" моделі "Fusion" , реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді надриву акроміальної порції дельтаподібного м`язу лівого плеча та розриву переднього відділу суглобової губи лівого плечового суглобу. Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" від 23.05.2024 № СЕ-19/119-24/7206-ІТ, у даній дорожній ситуації водій автомобіля "Mercedes-Benz" моделі "Е 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п/п "е" 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.20001 № 1306, а саме: сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. Допущені ОСОБА_4 порушення вимог п/п "е" п. 8.7.3. Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність: ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду про те, що 19.04.2024 він дійсно вчинив необережне кримінальне правопорушення, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Він просив суд суворо його не карати та позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки виконання військових обов`язків при проходженні ним військової служби, яку він зараз проходить, безпосередньо пов`язане з експлуатацією та керуванням траспортними засобами. При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 , він покладався на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених кримінальних правопорушень та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому суд керувався принципом "поза розумним сумнівом" , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" . Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_320) .

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином.

Є особою середнього віку (а. п. 1, 118-121) .

Має постійне місце реєстрації проживання та місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 118-121) .

Має професійно-технічну освіту (за слів) (а. п. 1) .

Є розлученою особою (з 1989 до 2016 року знаходився в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а. п. 1, 200, 201) .

Є військовослужбовцем, служить на посаді машиніста екскаватора 2 відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , має військове звання молодший сержант (а. п. 1, 124-135, 149) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 (а. п. 1, 122, 196) .

Має статус ветерана війни-учасника бойових дій (а. п. 123) .

Раніше несудимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а. п. 1, 117) .

Раніше до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не притягувався (а. п. 1, 136) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства "Недригайлівська лікарня" Недригайлівської селищної ради № 01-22/613 від 08.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 137) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства "Недригайлівська лікарня" Недригайлівської селищної ради № 01-22/612 від 08.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а. п. 138) .

Позитивно характеризується за місцем проживання (а. п. 139) .

Позитивно характеризується за місцем проходження військової служби (а. п. 149) .

Неодноразово нагороджувався за зразкове виконання бойових завдань (а. п. 150-155) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 4) ; - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (а. п. 4) ; - добровільне відшкодування завданого збитку (а. п. 148, 192) ; - вчинення кримінального правопорушення вперше (а. п. 1, 117) ; - позитивна характеристика винного у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 139, 149) ; - повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (а. п. 186/зв) ; - участь винного у вчиненні кримінального правопорушення у бойових діях (а. п. 123) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - добровільне відшкодування завданого збитку обґрунтовується тим, що це вчинюється за власною волею та переконанням особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, або за її дорученням (ініціатива може виходити і від інших осіб, наприклад, родичів, потерпілого) чи на її прохання іншими особами, після вчинення кримінального правопорушення, але до постановлення обвинувального вироку суду, шляхом активних дій, направлених на відшкодування завданого кримінальним правопорушенням збитку або усунення заподіяної шкоди, задоволення обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб. Позитивна посткримінальна поведінка особи, направлена на усунення негативних наслідків кримінального правопорушення, створює підстави для поблажливого ставлення до цієї особи з боку суду і, відповідно, для пом`якшення покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - позитивна характеристика винного у вчиненні кримінального правопорушення при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, лікування, тощо, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення кримінального правопорушення є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - участь винного у бойових діях обґрунтовується тим, що ігнорування при призначенні покарання бездоганного минулого життя особи суперечить принципу гуманізму в кримінальному праві. Участь у бойових діях винного свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, про його високий бойовий дух і розвинене почуття патріотизму та дає підстави вважати, що вчинення кримінального правопорушення було випадковим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 4) .

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , із змісту якого вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , думку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , думку представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з урахуванням наявності восьми обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 66 КК України.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Що стосується призначення обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, то суд дійшов наступного висновку.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, неодноразово просив вибачення у потерпілої сторони, частково відшкодував заподіяну шкоду, а найголовнішим є те, що специфіка проходження ним військової служби напряму пов`язана з експлуатацією та керуванням транспортними засобами, позбавлення права на яке стане нездоланої перешкодою для продовження проходження ним військової служби, а, отже, і для здійснення захисту держави від збройної агресії рф.

Враховуючи наведене, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, негативну оцінку останнім своїх дій та його щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданої його злочинними діями шкоди, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк, наближений до мінімальної межі, визначеної санкцією ч. 1 ст. 286 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення його права керувати транспортними засобами, а також про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та застосовує до нього положення ст. 75 КК України, що буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі волі з випробуванням із встановленням іспитового строку, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене законом, ухвалюється з дотриманням основного змісту прав та свобод людини, є справедливим за принципом пропорційності, цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-який запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не слід обирати (а. п. 10) .

Крім того, суд бере до уваги наступне.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.04.2024 у справі № 592/6359/24, провадження № 1-кс/592/2640/24 клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001213 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 1) автомобіль марки "Mercedes-Benz" , моделі "E 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 08.01.2013, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_4 ; 2) автомобіль марки "Ford" , моделі "Fusion" , реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 21.01.2022, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_10 . Виконання ухвали було постановлено покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 . Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала набрала законної сили 30.04.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118549883) (а. п. 9, 10, 67, 68, 112) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.11.2024 у справі № 592/8984/24, провадження № 1-кп/592/477/24 було призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на 22.11.2024 на 14:30 в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми. ОСОБА_10 було ухвалено визнати цивільним позивачем, а ОСОБА_4 - цивільним відповідачем. Було ухвалено скасувати арешт з автомобіля марки "Ford" , моделі "Fusion" , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_10 . Склад суду, який здійснюватиме судовий розгляд: суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_14 одноособово у відкритому судовому засіданні. В судове засідання було ухвалено викликати учасників кримінального провадження. Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала набрала законної сили 14.11.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123007804) (а. п. 97) .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.04.2024 у справі № 592/6359/24, провадження № 1-кс/592/2640/24, на автомобіль марки "Mercedes-Benz" , моделі "E 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 08.01.2013, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_4 ; на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Представником потерпілої ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 25.06.2024 до ОСОБА_4 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) , в якому він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_10 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди (а. п. 4, 27-32) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.1989 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 13 від 25.12.1992 року, № 12 від 03.12.1997 року) , згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0003700-89#Text) .

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

П. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 визначено, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В абз. 2 п. 5 цієї постанови судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0004700-95#Text) .

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо)та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого,тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0004700-95#Text) .

У разі заявлення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Суд погоджується з доводами потерпілої ОСОБА_10 про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження вартісного майна та тривалого лікування вона зазнала душевні переживання та страждання та що істотна тривалість лікування потерпілої, неможливість повністю відновити отримані ушкодження та вимушені зміни в організації життя, пов`язані з неспроможністю користуватись автомобілем свідчать про наявність підстав для відшкодування потерпілій моральної шкоди винною у дорожньо-транспортній пригоді особою.

Враховуючи фактичні обставини справи та негативні наслідки, які настали для потерпілої ОСОБА_10 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відшкодування потерпілій ОСОБА_10 винною особою - обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди на суму 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. .

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає за доцільне, можливе та необхідне стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_8 ) моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 8, 111) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-24/6808-ІТ від 22.05.2024, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4. "Транспортно-трасологічні дослідження" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-24/6807-ІТ від 20.05.2024, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. "Дослідження технічного стану транспортних засобів" та 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-24/6805-ІТ від 15.05.2024, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. "Дослідження технічного стану транспортних засобів" та 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-24/7206-ІТ від 23.05.2024, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3029,12 грн. , слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави (а. п. 4, 9, 113-116) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 63, 65, 66, 75, 76, 286 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Будь-який запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.04.2024 у справі № 592/6359/24, провадження № 1-кс/592/2640/24, на автомобіль марки "Mercedes-Benz" , моделі "E 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 08.01.2013, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_4 ; скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази, а саме: - автомобіль марки "Mercedes-Benz" , моделі "E 320" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 08.01.2013, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_4 , - вважати повернутим ОСОБА_4 ; -автомобіль марки "Ford" , моделі "Fusion" , реєстраційний номер НОМЕР_4 , згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 21.01.2022, виданому ТСЦ 5946, власник ОСОБА_10 , - вважати повернутим ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 128 КПК України) , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_8 ) моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-24/6808-ІТ від 22.05.2024, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4. "Транспортно-трасологічні дослідження" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-24/6807-ІТ від 20.05.2024, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. "Дослідження технічного стану транспортних засобів" та 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № КСЕ-19/119-24/6805-ІТ від 15.05.2024, пов`язані з проведенням комплексної судової інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 10.2. "Дослідження технічного стану транспортних засобів" та 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3786,40 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-24/7206-ІТ від 23.05.2024, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1. "Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод" в сумі 3029,12 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1