Справа № 692/813/25
Провадження № 1-кп/692/79/25
У Х В А Л А
26 листопада 2025 року с-ще Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл.,громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді лікаря офтальмолога поліклінічного відділення КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України,
У провадженні Драбівського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України.
Чергове підготовче судове засідання призначено на 26.11.2025 о 12:00 год.
До початку підготовчого судового засідання від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.
У підготовчому судовому засіданні 26.11.2025 обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав, просив закрити кримінальне провадження відносно нього з указаних підстав. Зазначив, що йому зрозуміло, що у такому разі кримінальне провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, так як це передбачено чинним кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є звільненням з реабілітуючих підстав.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України, є кримінальним проступком (в редакції Закону № 198-IX від 17.10.2019), за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, є нетяжким злочином (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за який передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років.
Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України було вчинено у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 29.09.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України було вчинено у період часу з 30.04.2022 по 30.09.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України було вчинено у період часу 30.04.2022 по 30.09.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у справі № 455/229/17 від 11.11.2020 року, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.
Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).
Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі встановлюється строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 2 роки.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років встановлюється строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 3 роки.
Таким чином строк давності притягнення до кримінальної відповідальності скоєння кримінальних проступків: за ч. 1 ст. 182 КК України за кінчився 29.09.2024, за ч. 4 ст. 358 КК України - 30.09.2024, кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України - 30.09.2025.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення у період з 29.04.2022 по 30.09.2022, приходить до висновку, що відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України та ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених для даної категорії кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285-288 КПК України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі ст. 49 КК України.
Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.
Речові докази по справі:
- оригінали медичних карт: № 1219, № 3444, № 2464; журнал «Журнал обліку прийому хворих в стаціонар та відмов у госпіталізації почато 04.04.2022 закінчено 21.05.2022», а саме копії сторінок № 101 та 102; журнал «Журнал № 2 запису оперативних втручань у стаціонарі хірургії одного дня з 30.03.2022 по 29.04.2022», а саме копії сторінок № 9 та 10; журнал «Журнал обліку прийому хворих в стаціонар та відмов у госпіталізації почато 07.07.2022 закінчено 21.08.2022», а саме копії сторінок № 71 та 72; журнал «Журнал № 4 запису оперативних втручань у стаціонарі хірургії одного дня з 01.06.2022 по 31.07.2022», а саме копія сторінки № 40; журнал: «Журнал обліку прийому хворих в стаціонар та відмов у госпіталізації почато 21.08.2022 закінчено 06.10.2022», а саме копії сторінок № 164 та 165; журнал «Журнал № 6 запису оперативних втручань у стаціонарі хірургії одного дня з 01.09.2022 по 29.09.2022», а саме копія сторінки № 7, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 7 діб з дня її винесення.

Судя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений 28 листопада 2025 року.