ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2903/25 Справа № 208/6793/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

в режимі відеоконференції:

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000114 від 16.04.2025 та 0000115 від 16.04.2025 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, працює у ТОВ «СТК АГРОГРУП», має на утриманні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.12.2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржений вирок скасувати, закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_17 на підставі п. 7 ч. 2 ст. 284 КПК України, відповідно до положень якої, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, то таке провадження підлягає закриттю.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вирок не відповідає висновкам суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження.

Вказує, що суд, викладаючи у формулювання обвинувачення визнаного доведеним, скопіював обвинувальний акт, однак обвинувачення викладене у ньому, не відповідає матеріалам справи та відомостям, отриманим при допиті потерпілого.

Зазначає, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження та повністю спростовується доказами по справі.

Сторона захисту звертає увагу на те, що суд не дослідив наявні в матеріалах провадження докази, а саме відеозапис із камери зовнішнього спостереження, розташованої на місці події, показання свідків, протоколи проведення слідчих експериментів.

Захисник зазначає, що під час допишу потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у судовому засіданні у Заводському районному суді м. Кам`янського останні заявили, що не мають претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 та примирились з ним, проте суд не ставив на обговорення питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 2 ст. 284 КПК України та не з`ясовував позицію потерпілих щодо нього.

Захисник зазначає, що обґрунтування доведеності вини відсутністю доказів невинуватості є недопустимим, оскільки ст. 92 КПК України чітко покладає обов`язок доказування всіх необхідних обставин саме на сторону обвинувачення. Винуватість не може ґрунтуватися на припущеннях або міркуваннях сторони обвинувачення, а тому сукупність зібраних доказів є недостатньою для встановлення факту доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 .

Оскарженим вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, що відповідає 10 (десяти) дням обмеження волі, шляхом повного приєднання покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік за попереднім вироком Заводського районного суду від м. Дніпродзержинська від 30.12.2024 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Строк покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 було визнано винуватими та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 12.04.2025 приблизно о 21 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 знаходився навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, де також перебувала ОСОБА_10 , із якою у нього виник конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 будь яких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 будь яких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи 12.04.2025 приблизно о 21 годині, більш точний час не встановлено, навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, підбіг з правого боку до потерпілої ОСОБА_10 , та діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, схопивши її за праву руку, застосовуючи достатню м`язову силу, кулаком своєї лівої руки наніс один удар в область обличчя потерпілої, від якого остання впала на землю.

Не зупинившись на досягнутому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, стоячи обличчям до ОСОБА_10 , яка самостійно піднялась з поверхні землі та знаходилась, стоячи навпроти нього, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ще один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_10 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді 2-х синців та 2-х саден на голові та обличчі, крововиливу на слизовій верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Після цього, 12.04.2025 приблизно о 21 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , знаходився навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, де також перебував ОСОБА_9 , із яким у нього виник конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 перебуваючи 12.04.2025 приблизно о 21 годині (більш точний час не встановлено) навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, підбіг до потерпілого ОСОБА_9 , та діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, обхопивши його позаду двома руками в області тулуба, силою повалив спиною на землю. Знаходячись у лежачому положенні над потерпілим, ОСОБА_7 , застосовуючи достатню м`язову силу, наніс ОСОБА_9 , почергово кулаком лівої та правої руки, близько 10-ти ударів в область голови.

Не зупинившись на досягнутому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розташувавшись стоячи обличчям до ОСОБА_9 , який знаходився у лежачому положенні на землі навпроти нього, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосовуючи достатню м`язову силу наніс ОСОБА_9 5 ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Також 12.04.2025 приблизно о 21 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_13 , знаходився навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, де також перебував ОСОБА_9 , із яким у нього стався конфлікт, внаслідок чого у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 перебуваючи 12.04.2025 приблизно о 21 годині, більш точний час не встановлено, навпроти будинку 7 по вулиці Гайдамацька міста Кам`янське Дніпропетровської області, підбіг до потерпілого ОСОБА_9 , та діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, схопивши його правою рукою в області тулуба, силою повалив спиною на землю. ОСОБА_13 , знаходячись у стоячому положенні над потерпілим ОСОБА_9 , застосовуючи достатню м`язову силу, наніс останньому, почергово кулаком лівої та правої руки близько 15-ти ударів в область голови.

Не зупинившись на досягнутому ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, схопивши потерпілого ОСОБА_9 за верхній одяг, повалив його спиною на себе та почав утримувати його у лежачому положенні.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_13 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; клопотання потерпілих про закриття кримінального провадження в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України; захисника та обвинуваченого, які клопотання підтримали; прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотань потерпілих; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Вирок суду в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційному порядку не оскаржений у зв`язку із чим у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Розглядаючи клопотання потерпілих про закриття кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 1 ст.125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Зміст частини першої статті 477 КПК у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

Праву потерпілого на таке звернення кореспондує конституційний обов`язок держави в особі компетентних органів захистити порушені права і свободи постраждалої людини в установленій законом формі, зокрема з дотриманням визначеної КПК процедури встановити дійсні обставини справи і в разі підтвердження факту злочинного діяння надати йому юридичну оцінку відповідно до норм КК.

У розумінні наведених положень кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься у частині першій статті 477 КПК, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення щодо непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення (п. 30-31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, у справі № 288/1158/16-к).

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 4 статті 26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

03 серпня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли клопотання від потерпілої ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , в яких останні зазначають, що у зв`язку з тим, що вони з обвинуваченим ОСОБА_7 примирились і не мають до нього претензій морального чи матеріального характеру, вони відмовляються від обвинувачення і просять закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 287 КПК України.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпілі свої клопотання також підтримали та просили закрити кримінальне провадження щодо цього обвинуваченого на підставі п. 7 ч. 1 ст. 287 КПК, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Судом апеляційної інстанції встановлено добровільність та правдивість позиції потерпілої ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , останнім та обвинуваченому роз`яснені підстави закриття кримінального провадження та його наслідки.

Відповідно до статті 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно із абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене та позицію потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтвердили, що відмовляються від обвинувачення щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав, передбачених ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК для скасування вироку суду в частині, що стосується цього обвинуваченого, та закриття кримінального провадження у цій частині.

Керуючись статтями 26, 284, 404, 405, 407, 417, 477 КПК, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Кам`нського Дніпропетровської області від 11 липня 2025 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - скасувати в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України - закрити на підставі ст. 417, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, - за відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4