Справа № 344/120/26
Провадження № 1-кс/344/280/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 14.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням прокурора відділу Івано-Франківської прокуратури ОСОБА_3 . Звернувся із клопотанням до слідчого судді, у якому просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, строком до 24.01.2026.

В обгрунтування такого зазначено, що 12 грудня 2025 року колишньому директору ТОВ «ІФ Теплоенерго» ОСОБА_5 щодо заволодіння коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ», у сумі 44 054 986, 34 гривень.

05 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді № 344/1978/25 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400 гривень, яка заставодацем внесена на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду.

05 січня 2026 року ОСОБА_5 , повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри та про нову підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах злочинною організацією, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Окрім цього, 05 січня 2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку вимог п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, оскільки виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень.

Новими обставинами для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою є те, що підозрюваному ОСОБА_5 збільшено обсяг підозри, оскільки на час прийняття попереднього рішення про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не було здобуто достатніх доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Разом з тим, зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого п. 1, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює ймовірну неминучість покарання за вчинення такого злочину у разі доведення його вини в суді.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) зазначено, що «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину».

Про існування ризику, передбаченого п. 2, а саме ОСОБА_5 , як колишній керівник підприємства, володіючи відомостями про документи на підставі яких вчинено кримінальне правопорушення може їх знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого п. 3, а саме незаконно впливати на свідків, свідчить та обстав ина, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані учасників кримінального провадження, частина свідків перебувала у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_5 , а тому, в силу професійної діяльності, підлеглі по роботі особи можуть підпадати під негативний вплив підозрюваного й змінити свої показання або в подальшому відмовитися від них у судовому засіданні. Окрім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших підозрюваних, оскільки неодноразово укладав із ними договори. Відтак, є їхньою довіреною особою.

Також, оцінюючи можливість впливу на свідків, сторона обвинувачення також виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Також існує ризик, передбачений п. 4, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, або ж симулювати хворобу.

Окрім того існує ризик, передбачений п. 5, оскільки ОСОБА_5 може вчинити нові злочини у сфері господарської діяльності та продовжувати вчинення злочинів, у яких він підозрюється, оскільки є суб`єктом господарювання.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється в учиненні умисних, корупційних особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах злочинною організацією та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених злочинною організацією, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особливо тяжкого злочину вчиненого в особливо великих розмірах злочинною організацією.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Зокрема, зазначили, що у даному кримінальному провдажені до підозрюваного вже застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Після застосування такого підозрюваний зразково дотримувався покладених на нього обовязків. Разом з тим, у серпні сторона обвинувачення вже зверталась із схожим клопотання, у якому слідчим суддею було відмовлено. В даному кримінальному провадженні після застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 . Неодноразово вручалось повідомлення про раніше змінену підозру. Ризики були враховані при застосування запобіжного заходу. Наведені ризики стороною обвинувачення в клопотанні є безпідставними.

Вважають, що клопотання про зміну запобіжного заходу за неведених у ньому підстав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 200 КПК України.

Разом з тим, злочин, який додатково інкриміновано підозрюваному ОСОБА_5 . За ч.2 ст. 255 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років, є легшим відносно злочину, що ікриміновано попердньо - ч. 5 ст. 191 КК України із санкцією від 7 до 12 років позбавлення волі.

Також, просили звернути на виключно позитивні характеризуючі дані підозрюваного, чисельні грамоти за успіхи в розвитку відповідної галузі роботи, стійкі соціальні зв`язки, сімейний стан.

Вислухавши думку учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку :

01 лютого 2025 року директору ТОВ «ІФ Теплоенерго» ОСОБА_8 уродженцю м. Долина Івано-Франківської області, передбаченого ч.1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, щодо заволодіння коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ» у сумі 4066480,41 гривень, внаслідок завищення обсягу протранспортованої теплової енергії за договором №21-377 від 18.11.2021 та в сумі 3391123,76 гривень через умисне заниженні втрат теплової енергії від загального обсягу надходження теплової енергії в магістральні теплові мережі від котельні на вул. Індустріальна, 34.

05 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді № 344/1978/25 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400 гривень та покладено відповідні обов`язки, яка заставодацем внесена на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду.

06 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри щодо заволодіння директором ТОВ «ІФТЕ» грошовими коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ» у період січня-квітня 2021 року у сумі 3501092,63 грн, що є особливо великим розміром.

Ухвалою слідчого судді від 11.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинвачення про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою із визначенням застави на суму завданих збитків у розмірі 3619 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 958 332 грн.

12.12.2025 ОСОБА_5 вручено нове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

05.01.2026 ОСОБА_5 , повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри та про нову підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах злочинною організацією, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на тримання під варту без визначення застави сторона обвинувачення посилається на те, що після обрання запобіжного заходу підозрюваному 05.01.2026 було пред`явлено нову підозру, зокрема за ч. 2 ст. 255 КПК України.

Так, відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

До клопотання додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя не переглядає рішення про застосування (продовження) запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання.

У зв`язку з цим, реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

При постановленні слідчим суддею ухвали від 06.02.2025 про застосування до ОСОБА_5 у межах криміналього провадження №0000076 запобіжного заходу у застави враховано наявність, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, відтак такі вже існували.

Разом з тим, ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором під час розгляду клопотання не доведено факту існування нового ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, відтак такі вже існували.

Зміна підозри відбулася у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому сторона обвинувачення на порушення процесуальних обов`язків, після визначеного запобіжного заходу не вказує.

Посилань на докази, які давали б підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконує своїх процесуальних обов`язків, не дотримується умов раніше застосованого щодо нього запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

По суті, сторона обвинувачення в клопотанні посилається на обставини, ризики, які були предметом розгляду слідчим суддею в ході досудового розслідування при вирішенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті ( ч. 3 ст. 183 КПК України)

При цьому, частиною 4 ст. 183 КПК України констатовано право слідчого судді, за якого такий повинен вирішувати питання щодо наявності підстав для визначення розміру застави поряд із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кожному конкретному випадку окремо, виходячи з обставин справи і даних про особу підозрюваного.

У відповідності до ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Разом з тим, посилаючись на вказані обставини, сторона обвинувачення на надала суду жодних доказів на підставі яких можна дійти обґрунтованого висновку, що зміна раніше повідомленої підозри будь-яким чином вплинуло чи може вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що матеріали клопотання не містять відомостей про порушення підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього рішенням слідчого судді від 06.02.2025, і про такі обставини прокурор не повідомляв в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді застави для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні при застосуванні запобіжного заходу.

Аналізуючи вмотивованість та обґрунтованість поданого слідчим клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу на предмет його відповідності обставинам справи, вимогам чинного законодавства та доказового підтвердження, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 184, 197, 200 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

У клопотанні старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 14.02.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали 07.01.2026.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1