Справа №760/4700/23 1-кп/760/1555/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000011 від 18.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, м.Ізяслав, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР 18.01.2023 року за №0000011 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

В судовому засідання, прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за №0000011 від 18.01.2023 року, за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із декриміналізацією

ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 усвідомлюючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України затвердженим Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, затвердженими відповідно законами України №2402-IХ та №2119-1Х від 15.03.2022, №2212-1X від 21.04.2022, №2263-1Х та №2500-1Х від 15.08.2022 та №2738-IX від 16.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

08.12.2022, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафетерію за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану вирішив таємно викрасти чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, ОСОБА_3 , викрав рюкзак камуфляжного кольору, який знаходився на стільці вищезазначеного кафетерію (вартістю 503,33 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-TB), всередині якого знаходилась кофта зеленого кольору (вартістю 117,50 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТB), комбінезон (вартістю 337,50 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-1B), гаманець чорного кольору (вартістю 476,67 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТВ), всередині якого знаходилась банківська картка НОМЕР_1 Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка належала потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого покинув приміщення кафетерію, прямуючи до автовокзалу «Київ» та утримуючи при собі викрадене майно, місце вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1435,00 грн.

Після цього, ОСОБА_3 побачивши гаманець чорного кольору, який знаходився в рюкзаку потерпілого ОСОБА_6 , та в якому була банківська карта НОМЕР_1 Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», що належить потерпілому ОСОБА_6 , у нього виник злочинний умисел спрямований на використання раніше викраденої банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 09.12.2022, в період часу з 17 год. 12 хв. по 07 год. 17 хв., перебуваючи за адресою; м. Київ, пл. Вокзальна, 1, ресторані Кафе 5 розрахувався викраденою банківською карткою АТ К «ПРИВАТБАНК» на загальну суму 236 грн., після цього перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у ресторані Бар розрахувався викраденою банківською картко: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на загальну суму 230 грн., яка відповідно до примітки до ст. 358 КК України, ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону У країв «Про банки і банківську діяльність», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є різновидом офіційного документу - спеціальним платіжним засобом, завідомо знаючи, що за допомогою нього можливо отримати доступ до банківського рахунку.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно місці вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 466,00 грн.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - своїм умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа (банківської картки), вчинене з корисливих мотивів.

Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_3 , викрав рюкзак камуфляжного кольору, який знаходився на стільці вищезазначеного кафетерію (вартістю 503,33 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТB), всередині якого знаходилась кофта зеленого кольору (вартістю 117,50 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТВ), комбінезон (вартістю 337,50 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТB), гаманець чорного кольору (вартістю 476,67 грн., згідно висновку експерта №CE-19/111-23/3664-ТВ), всередині якого знаходилась банківська картка НОМЕР_1 Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка належала потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши майнової шкоди на суму 1435,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у становить від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченим сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність.

З урахуванням наведеного вище не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України Кримінальне провадження закривається в разі, якщо закон втратив чинність, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується із заявленим клопотанням прокурора.

Заслухавши сторони, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 15.05.2022 року для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 2481 грн. 00 коп.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки майна на суму 1435 грн. 00 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 18.01.2023 року в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду надіслати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1