14.01.2026 Справа № 756/273/26
Справа № 756/273/26
Провадження № 1-кс/756/157/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому (зі слів),

який є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2025 за №0003006 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місце, але не пізніше 11.12.2025, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про дію воєнного стану та окремих обмежень на території України, пов`язаних з вторгненням російської федерації, зокрема із призовом військовозобов`язаних осіб до служби в Збройних силах України тощо, попередньо вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою вчинення умисного кримінального правопорушення з корисливих мотивів, поєднаного з вимаганням, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, для списання з військового обліку військовозобов`язаних громадян України.

ОСОБА_5 , розуміючи потреби ОСОБА_7 , які полягали в отримані медичних висновків та документів, які дадуть можливість в подальшому знятися з військової служби Збройних сил України, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи значимість для ОСОБА_7 сприяння в отриманні відповідних документів для звільнення його від мобілізації, через особисті зв`язки увійшов до складу групи осіб, повідомивши ОСОБА_7 , що він має безпосередньо прямий вплив та знайомства на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема лікарів комунального некомерційного підприємства розташованому у м. Одесі, при цьому ОСОБА_7 потрібно буде надати грошову суму в розмірі 5 000 доларів США, в якості неправомірної вигоди.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, прокурор просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням підозрюваному застави 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 11.12.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (кримінальне провадження № 0003006).

12.01.2026 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

13.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

14.01.2026 захиснику та підозрюваному було надано копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2026; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 10.01.2026; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.01.2026; протоколом огляду місця події від 12.01.2026 за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 139 в приміщенні АЗС «WOG»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.01.2026; протоколом огляду вилучених речей від 12.01.2026; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.01.2026 іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Заслухавши виступ прокурора, який обґрунтовував обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України та зазначив про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, думку підозрюваного та захисника, які просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, вивчивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий суддя відхиляє та вважає недоведеним зазначені у клопотанні доводи про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків з огляду на наявність у нього дружини та неповнолітньої дитини.

Слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства чи суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину в якому він підозрюється, з огляду на вірогідність переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених пунктами 1 - 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Так, вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховую тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його вік, стан здоров`я з огляду на надану медичну документацію, встановлену інвалідність ІІ групи, сімейний та майновий стан, матеріали, що його характеризують, вчинення даного злочину в умовах воєнного стану, що дає підстави вважати, що застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому вважаю за необхідне клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Дані, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах клопотання відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави у кримінальному провадженні з урахуванням ч. 5 ст. 182 КПК України, та покласти на ОСОБА_5 зазначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Розмір застави щодо особи, що підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину визначається від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо, суд встановить, що застава у значених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

За загальним правилом, визначеним ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого, а у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання уникнути правосуддя та будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, при визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінального провадження, його майнового та сімейного стану, тяжкості вчиненого інкримінованого йому кримінального правопорушення, розміру неправомірної вимоги, суспільної небезпечності діяння, особи підозрюваного, приходжу до висновку, що відповідним та достатнім розміром застави є 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 грн. 00 коп., оскільки вказаний розмір застави є значним, достатнім і цілком здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик втрати грошових коштів буде фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 12 березня 2026 року включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок (розрахунковий рахунок ТУДСАУ в м. Києві № UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві; Код ЄДРПОУ - 26268059; Банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Києва, МФО - 820172).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту місця його проживання (с. Великий Дальник Одеськоїобласті) без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, окрім, як під час спільної участі у процесуальних діях.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі сплати підозрюваним застави, зобов`язати відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 поставити ОСОБА_5 на облік.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя