УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0010081 від 11.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010081 від 11.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 141-РС від 01.07.2022 призначений на посаду номера обслуги 2 гранатоментного відділення взводу вогневої підтримки 3 аеромобільно десантної роти військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби призваний по мобілізації, військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 16.11.2022 солдата ОСОБА_6 увільнено від займаної посади на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із хворобою та який з 28.12.2022 був госпіталізований до медичної роти військової частини НОМЕР_1 , яка базується на території Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 3» Краматорської міської ради (далі КНП «МЛ № 3» КМР) та проходив лікування у зв`язку із гострим респіраторним захворюванням до 06.01.2023.

У невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 06.01.2023, перебуваючи в КНП «МЛ № 3» КМР у солдата ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на дезертирство, тобто залишення лікувального закладу та не прибуття до військової частини в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, 06.01.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_6 самовільно, без поважних причин залишив лікувальний заклад що у м. Краматорськ Донецької області, і до вищезазначеної військової частини не повернувся та ухилявся від проходження військової служби, знаходячись на території міста Вінниці, до моменту затримання 23.09.2025.

За час відсутності у військовій частині, солдат ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення військової частини не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи, у невстановлені дату та час, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку зберігав за місцем свого постійного перебування, що використовувалось ним як прикриття злочинної діяльності під виглядом так званої «автомайстерні», розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Данила Нечая, 7-А.

У подальшому, 02.09.2025 приблизно о 18 год. 08 хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, перебуваючи за вище вказаною адресою, незаконно збув за грошові кошти в сумі 1000 гривень особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яка знаходилася в поліетиленовому зіп-пакеті та яка була передана конфіденту, тобто легендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який був залучений до конфіденційного співробітництва для проведення негласних (слідчих) розшукових дій та діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції.

Згідно із висновком експерта в кристалічній речовині, масою 0,4011 г, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3328 г.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи, у невстановлені дату та час, придбав психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

У подальшому, 23.09.2025 приблизно о 19 год. 25 хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно збув за грошові кошти в сумі 1000 гривень психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яка знаходилася в поліетиленовому зіп-пакеті та яка була передана конфіденту, тобто легендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який був залучений до конфіденційного співробітництва для проведення негласних (слідчих) розшукових дій та діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції.

Згідно із висновком експерта в наданій на експертизу речовині, масою 0,4472 г, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,3276 г.

В межах вказаного кримінального провадження 23.09.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України, тобто у нез`явленні з лікувального закладу на службу військовослужбовцем без поважних причин, вчинене з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 307, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, вчинено повторно.

Підозра ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтовується наступними доказами:

?повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 04.02.2025;

?матеріалами службового розслідування проведеного у військовій частині з додатками;

?рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 20.08.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.08.2025;

?протоколом огляду грошових купюр від 29.08.2025;

?протоколами огляду покупця від 29.08.2025;

?протоколами огляду покупця від 02.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.09.2025;

?висновком експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 11.09.2025 відповідно до якого в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,4011 г., міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3328 г;

?протоколом огляду грошових купюр від 23.09.2025;

?протоколами огляду покупця від 23.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від від 24.09.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2025;

?висновком експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 24.09.2025 відповідно до якого в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,4011 г., міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3328 г;

?протоколом затримання ОСОБА_6 від 23.09.2025, в ході якого було вилучено грошові кошти, отримані незаконним шляхом;

?протоколом обшуку автомобіля від 23.09.2025;

?протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 24.09.2025;

?повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 24.09.2025;

?іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

В даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за вчинення якого законом визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 12 років, тобто особливо тяжкий злочин та кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого законом визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років із конфіскацією майна, тобто тяжкий злочин, у зв`язку із чим може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, необхідно врахувати ситуацію, яка склалась в Україні, адже підозрюваний, перебуваючи на волі, може розголосити відомі йому відомості, що містять державну таємницю, громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_6 в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання просив застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010081 від 11.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень обґрунтована. Причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, зокрема санкцією ч. 4 ст. 408 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на даних свідків, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Відповідно до ст. 178 КПК України судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід :тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, нормами вказаної статті встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно не виконував обов`язки, покладені на останнього у зв`язку з проходження воєнної служби в умовах воєнного стану, а також підозрюється у незаконному придбанні, з метою збуту, наркотичних засобів.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість в умовах воєнного стану, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, правову підставу для застосування виключного запобіжного заходу, а саме вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з дня фактичного затримання особи, тобто з 23.09.2025 по 21.11.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя