УХВАЛА

Іменем України

07.01.2026 Справа №607/26908/25 Провадження №1-кс/607/167/2026

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

26.12.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Скарга мотивована тим, що 25.11.2025 старшим дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Однак скаржник вважає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм КПК України.

Так, скаржник вважає, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою дізнавач всупереч вимог ст. 9 КПК України не вчинив жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, дізнавач не допитав в якості свідків працівників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які приймали та видавали поштове відправлення. Так само дізнавач не допитав ФОП ОСОБА_5 , який проводив діагностику несправного процесора. Крім цього, дізнавач не отримав тимчасовий доступ до інформації про рух грошових коштів на рахунку ОСОБА_6 . Також дізнавач не встановив обставини вчиненого кримінального правопорушення та осіб, які причетні до його вчинення.

За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі, та просив скаргу задовольнити.

У судове засідання старший дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився.

Указане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025, слідча суддя дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, сектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі

заяви ОСОБА_3 .

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з даної постанови, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження № 0000730 від 25.11.2025, дізнавач зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що між ОСОБА_3 та продавцем товару виникли цивільно-правові відносини, оскільки між сторонами укладений договір купівлі-продажу, умови якого порушені продавцем.

Відтак з урахуванням викладеного відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідча суддя доходить висновку, що постанова дізнавача від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 є немотивованою та передчасною, виходячи з такого.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідча суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий, дізнавач в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого, дізнавача обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При цьому постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 слідча суддя встановила, що старший дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 при закритті цього кримінального провадження вказаних вимог закону не дотримався.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні дізнавачем здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: проведений допит потерпілого ОСОБА_3 ; проведений огляд предмету від 05.11.2025.

Разом з тим дізнавач не провів належних та достатніх слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у даному кримінальному провадженні.

Так, з метою з`ясування фактичних обставин кримінального правопорушення дізнавач не провів допит жодного свідка у межах даного кримінального провадження. Зокрема, дізнавач не допитав в якості свідків працівників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо обставин відправлення та отримання поштового відправлення, а також щодо встановлення тих обставин, чи могло таке поштове відправлення бути пошкоджене при його транспортуванні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Так само дізнавач не допитав ФОП ОСОБА_7 , який провів технічну діагностику процесора марки «Intel і7», з метою встановлення тих обставин, коли мало місце пошкодження цього товару до його відправлення відправником чи у подальшому.

Також у спосіб, визначений КПК України, дізнавач не витребував від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформацію щодо особи відправника товару, його анкетних даних, засобів зв`язку тощо, з метою перевірки зазначеної потерпілим інформації, та після отримання такої інформації не звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку, з метою встановлення місцезнаходження особи, яка продала потерпілому товар та яка може бути причетна до даного кримінального правопорушення.

Крім цього, дізнавач не направив доручення про проведення слідчої (розшукової) дії, зокрема допиту ОСОБА_6 , який, як зазначив ОСОБА_3 , вчинив шахрайські дії, з метою встановлення обставин того, чи був ОСОБА_6 обізнаний про несправність товару до його відправки ОСОБА_3 , чи мав умисел на протиправне заволодіння належними ОСОБА_3 коштами шляхом продажу завідомо несправного товару тощо.

При цьому диспозиція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України характеризується прямим умислом, корисливим мотивом корисливою метою.

Відтак обставини, встановлені під час вчинення указаних вище слідчих дій, та докази, здобуті за наслідками їх вчинення, можуть бути підставою для відмежування цивільно-правових відносин від протиправних дій кримінального характеру.

Нездійснення дізнавачем жодних слідчих (процесуальних) дій у цьому кримінальному провадженні беззаперечно свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Крім цього, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не були дотримані вимоги ст. 110 КПК України щодо належної мотивації підстав закриття провадження, оскільки дізнавач обмежився лише посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, проте в мотивувальній частині постанови належним чином не обґрунтував підстави прийняття даного рішення з посиланням на відповідні докази, отримані під час досудового розслідування.

У зв`язку з цим слідча суддя вважає, що існують обставини, що вказують на поверхневість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та як наслідок рішення дізнавача про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.

Зазначене стало підставою передчасного і помилкового висновку дізнавача про можливість закриття кримінального провадження з підстав, вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова повинна бути скасована як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження як законність.

При цьому слідча суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000730 від 05.11.2025. Під час проведення досудового розслідування належить вжити всіх заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000730 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Копію ухвали надіслати сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000730 від 05.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1