н/п 1-кп/174/61/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000124 від 24.05.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, неодруженого, дітей не має, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 18.05.2025, близько 14.45 год., знаходився в приміщенні кухні кв. АДРЕСА_2 , де в останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

У той же день, тобто 18.05.2025, близько 14.47 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщенні кухні кв. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відсутня в приміщенні квартири, взяв до рук з поверхні столу мобільний телефон марки «Redmi» модель «14C», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 зі встановленою сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 , використовуючи який, достеменно знаючи, що даний абонентський номер НОМЕР_3 є фінансовим номером до інтернет-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк», розраховуючи, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинювані ним протиправні дії, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам AT КБ «ПриватБанк» за допомогою логіну й паролю, без дозволу власниці, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_6 , здійснив авторизацію у мобільному додатку «Приват 24», в результаті чого отримав повний доступ до банківського рахунку ОСОБА_6 відкритого у AT КБ «ПриватБанк», зокрема до банківської картки № НОМЕР_4 , рахунок НОМЕР_5 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, після чого повернув на місце мобільний телефон марки «Redmi» модель «14C», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 зі встановленою сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 .

Також встановлено, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого відповідно до Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 продовжено з 05 год. 30 хв. 09.05.2025 строком на 90 діб.

Відповідно пункту «а» частини 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» частину четверту статті 185 КК України доповнено кваліфікуючою ознакою, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , 18.05.2025, близько 14.47 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходячись в приміщенні кухні кв. АДРЕСА_2 , побачив залишений без нагляду мобільний телефон ОСОБА_6 , в результаті чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_4 , рахунок № НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є бабусею останнього та є особою похилого віку.

У той же день, тобто 18.05.2025, о 14.52 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи доступ до мобільного телефону та відповідно банківської картки № НОМЕР_4 , рахунок № НОМЕР_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, здійснив перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «СЕНС БАНК» № НОМЕР_6 , оформлену на ім`я ОСОБА_5 у сумі 16 400 грн, після чого отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого ОСОБА_6 було завдано матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 , 20.05.2025 о 20.56 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився приміщенні магазину ТОВ «Вигідна покупка» по вул. Центральна, 50А в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 , рахунок № НОМЕР_8 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є бабусею останнього та є особою похилого віку.

У той же день, тобто 20.05.2025, о 20.57 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи доступ до банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 , рахунок № НОМЕР_8 здійснив безготівкову операцію з оплати товару 20.05.2025 о 20.58 год. у сумі 22 грн, а також зняття готівки на касі 20.05.2025 о 20.58 год. у сумі 2 080 грн.

Після чого, продовжуючи реалізацію єдиного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів, знаходячись в приміщенні торгової зали ТОВ «АТБ-маркет» по провулку Соборному, 2-а в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи доступ до банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 , рахунок № НОМЕР_8 здійснив наступні транзакції: 20.05.2025 о 21.01 год. оплата товару у сумі 125 грн; 20.05.2025 о 21.01 год. зняття готівки на касі у сумі 5 200 грн; 20.05.2025 о 21.04 год. оплата товару у сумі 24,90 грн; 20.05.2025 о 21.04 год. зняття готівки на касі у сумі 3 120 грн., після чого отриманими грошовими коштами в загальній сумі 10 571,90 грн, розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого ОСОБА_6 було завдано матеріального збитку на вказану суму.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 12.09.2025 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 . Згідно якої, ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.361 КК України - у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що 18.05.2025 був дома у своєї бабусі за адресою кв. АДРЕСА_2 , маючи доступ до її мобільного телефону вирішив зняти з її карти грошові кошти та перевів їх на свою карту АТ «СЕНС БАНК» у сумі 16 400 грн. На передодні, коли здійснював налаштування мобільного телефону марки «Redmi», який належить ОСОБА_6 , встановив мобільні додатки «Приват24» та «Монобанк» та прив`язав її банківську карту до її гаманця та свого, тому у нього був повний доступ до її карти. В подальшому, знаючи тонкощі банківських операцій 20.05.2025 здійснив оплату за товар у магазині «Аврора», а потім в «АТБ-маркет» з її карти, а потім зняв готівку на касі. З розміром матеріальної школи спричиненої потеплілій - 26 971,90 грн згоден. При цьому усвідомлював протиправність своїх дій. У вчиненому щиро розкаюється. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 , надану угоду підтримав, пояснив, що угода укладена обвинуваченим добровільно, відповідає його інтересам та нормам закону, вину він визнав та зобов`язується в подальшому не вчиняти подібних дій, тому просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно з якою просить розглянути справу у її відсутність, підтримала надану нею прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти її затвердження судом (а.с.19,30).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані:

- за ч.1 ст.361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем;

- за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок та тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч. 1 ст.67 КК України, відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку .

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, на обліку як безробітний не перебуває, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку призовників, до лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий (а.с.36-42).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.09.2025 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- по ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі;

- по ч.1 ст.361 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1