Єдиний унікальний номер 205/4355/25
Номер провадження1-кп/205/779/25
Провадження №1-кп/205/779/25
Справа №205/4355/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Новокодацький районний суд

міста Дніпро

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000091 від 08 березня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно судового наказу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В той же час, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про судовий наказ та попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про необхідність виконання аліментних зобов`язань за судовим наказом Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року, в період часу з 18 грудня 2018 року до 01 березня 2025 року почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів та усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, реалізуючи свій злочинний умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, жодних виплат по аліментам на утримання неповнолітньої дитини не здійснював та іншої допомоги не надавав, офіційно до Дніпровського міського центру зайнятості не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, не маючи при цьому протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні, на попереджувальні листи Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпро погасити заборгованість та сплачувати аліменти не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментах за період з грудня 2018 року по березень 2025 року в сумі 261749,71 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду, що згідно судового наказу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 грудня 2018 року і до їх повноліття, на користь матері дітей. Аліменти він не сплачував через відсутність коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 261749,71 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно судового наказу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до їх повноліття, на її користь. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 аліменти не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 261749,71 грн.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_4 .

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також позиції прокурора та потерпілої, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1