Справа № 591/4009/25
Провадження № 1-кс/591/3339/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі відео конференції з Святошинським районним судом м.Києва), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову від 29 серпня 2025 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 09.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 365 ч.1, 366 ч.2, 367 ч.2, 396 ч.1 та 399 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову прокурора про закриття наведеного кримінального провадження звернувся ОСОБА_3 , яку підтримав та мотивував тим, що працівниками прокуратури та правоохоронних органів при розслідуванні кримінальних проваджень за його заявами проводилось неналежне розслідування та невірно вирішено звернення заявника, яке в подальшому, у зв`язку з відсутністю складу злочину, прокурором закрито 29 серпня 2025 року. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за його заявами проведена однобічно та неповно.

Прокурор в судове засідання не прибув, надав заперечення, у яких проти задоволення скарги заперечував, у поданій заяви просив розглядати скаргу ОСОБА_3 за його відсутності та відмовити у її задоволенні. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи за скаргою та матеріали кримінального провадження № 0000209 від 09.02.2023, зеперечення прокурора, приходить до наступних висновків.

Дослідженням наведеного кримінального провадження встановлено, що, згідно ухвал слідчих суддів, 09.02.2023 до ЄРДР внесено відомості за ознаками ст.ст. 364 ч. 2, 365 ч.1, 366 ч.2, 367 ч.2, 396 ч.1 та 399 ч.1 КК України, щодо вчинених на думку скаржника неправомірних дій працівниками органів прокуратури та поліції Сумської області, а також неправомірних дій працівників Сумської обласної прокуратури, скоєних при розслідуванні певного переліку кримінальних проваджень, щодо неналежного їх розслідування та невірного вирішення звернень заявника.

Зокрема, ОСОБА_3 у заяві від 19.12.2022 вказував на протиправні дії працівників правоохоронних органів, вчинених під час виконання професійних обов`язків у кримінальних провадженнях №0000340 від 23.08.2019 за ч. 1 ст. 194 КК України, № 0000129 від 12.04.2019 за ч. 1 ст. 356 КК України, №0000073 від 02.06.2021 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, № 0000199 від 02.06.2020 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, № 0000021 від 06.02.2019 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, №0000271 від 03.06.2017 за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Матеріалами кримінального провадження №0000209 від 09.02.2023 підтверджується, що станом на день розгляду скарги кримінальні провадження №0000340 від 23.08.2019 за ч. 1 ст. 194 КК України, № 0000129 від 12.04.2019 за ч. 1 ст. 356 КК України, №0000073 від 02.06.2021 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, № 0000199 від 02.06.2020 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, №0000271 від 03.06.2017 за ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України закриті. За наслідком судового контролю за законністю прийняття рішень про закриття вказаних кримінальних проваджень, постанови про їх закриття визнано законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим останні не скасовувалися слідчими суддями і набрали законної сили.

Щодо кримінального провадження №0000021 від 06.02.2019 стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України, то вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21.12.2023 останнього визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369; ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України і призначено йому за цими законами покарання: за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015 у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень; за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; ОСОБА_5 звільнено від покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 , ч. 5 ст. 74 КК України. При цьому ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад даного кримінального правопорушення , на підставі п. 3 ч.1 ст. 373КПК України. Вказаний вирок суду сторонами не оскаржувався та набрав законної сили.

У ході досудового розслідування були витребувані висновки службових розслідувань за результатами розгляду скарг ОСОБА_3 . Так, відповідно до висновку службового розслідування від 01.09.2022 перевірялися доводи скаржника стосовно неналежного розслідування кримінального провадження № 0000129 від 12.04.2019, які не знайшли свого підтвердження. За наслідком службового розслідування, проведеного на підставі заяви ОСОБА_3 про можливі неправомірні дії поліцейських ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області під час здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000129, №0000073, № 0000199, складено 23.09.2022 висновок, згідно з яким відомості, викладені у скарзі ОСОБА_3 вважати такими, що не знайшли свого підтвердження.

Допитані ОСОБА_6 , який у провадженні №0000340 був 30.07.2021 призначений старшим групи прокурорів; старший дізнавач ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 який здійснював досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000129 від 12.04.2019 за ч. 1 ст.356 КК України, №0000073 від 02.06.2021 за ст. 197-1 КК України, № 0000199 від 02.06.2020 за ч.1 ст. 197-1 КК України; ОСОБА_8 , яка із березня 2021 року обіймає посаду прокурора Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури та здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000271 за ч.1 ст.358 КК України, до якого було приєднано інші кримінальні провадження: №0000388, №0000563, №0000564 та №0000565. Також вона підтримувала обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 № 0000021. ОСОБА_3 процесуального статусу у провадженні не мав, не допитувався; ОСОБА_9 , який з липня 2022 року обіймає посаду старшого інспектора з PC ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, з 2015 року по липень 2022 року працював на посаді слідчого. Під час перебування на посаді слідчого у нього в провадженні перебувало кримінальне провадження №0000271, у якому, на його думку, проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального провадження. За результатами досудового розслідування, вказане кримінальне провадження закрито судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України. Незаконних вказівок ОСОБА_9 не надходило; ОСОБА_10 , яка у кримінальному провадженні №0000021 здійснювала процесуально керівництво, за результатами досудового розслідування якого обвинувальний акт скеровано до суду. Наразі у кримінальному провадженні обвинувальний вирок набрав законної сили.Докази у провадженні не визнавалися недопустимими.Публічне обвинувачення в суді підтримувала прокурор Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 , вирок суду першої інстанції не оскаржувався та набрав законної сили. Незаконні вказівки їй не надавалися.

09.06.2024 допитано ОСОБА_3 , який надав показання, що він подавав заяви про вчинення злочину до Генеральної прокуратури України і на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва відкрито кримінальне провадження № 0000209. Підслідність у ньому була визначена за ТУ ДБР з дислокацією у м. Суми. Обставини вчинення злочину вказувалися ОСОБА_3 у заявах про вчинення злочину, поданих до Генеральної прокуратури України. У провадженнях (кримінальних), які розслідувалися СВ Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області належне розслідування не велося, слідчих відстороняли від розслідування.

Також додатково допитано ОСОБА_8 , яка надала показання, що раніше надані показання підтримує у повному обсязі. Нею дійсно здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_11 . У вказаних провадженнях слідство проводилося із дотриманням вимог КПК України та відповідно до вимог закону приймалися процесуальні рішення. Також нею підтримувалося державне обвинувачення стосовно ОСОБА_5 . У ході судового розгляду докази недопустимими, здобутими з порушенням прав і свобод людини у громадянина суд не визнавав.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість особи, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування зазначених обставин, відповідно до положень ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Кожна обставина має бути досліджена слідчим, а також наведено докази, якими ці обставини підтверджуються або спростовуються, тобто надано оцінку всім зібраним у справі доказам.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, її обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Характер внесених до ЄРДР відомостей, що зазначені вище, а також заяви ОСОБА_3 , визначають межі та обсяг досудового розслідування вказаного кримінального провадження, тобто визначають обсяг необхідних та достатніх слідчих та процесуальних дій, які слід вчинити для прийняття одного з рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

В межах розслідування кримінального провадження слідчими та прокурором було надано оцінку заявам ОСОБА_3 , отримано копії документів та допитано ряд працівників зазначених правоохоронних органів стосовно обставин, зазначених в зверненнях заявника.

Отже, вирішуючи питання про достатність обсягу проведення слідчих та процесуальних дій, які необхідно вчинити для прийняття рішення в порядку ст. 283 КПК України, слідчі та прокурор повинні були виходити в першу чергу з докладно викладених заявником обставин, допущених на його думку порушень, які він наводить в своїх заявах про злочини, виходячи з чого і вирішувати питання про наявність або відсутність підстав для допиту осіб та щодо вчинення інших процесуальних та слідчих дій.

З досліджених судом звернень ОСОБА_3 вбачається, що вчинення на його думку злочинів зазначеними правоохоронцями зумовлюється його власною оцінкою характеру та перебігу розслідування вказаних ним кримінальних проваджень, незгодою з вчиненими процесуальними діями, бездіяльністю та прийнятими рішеннями, як сторони провадження, тобто звернення ОСОБА_3 ґрунтуються на його власному та безпідставному тлумаченні норм законів, оцінці характеру розслідування проваджень, процесуальних дій, рішень та бездіяльності правоохоронців у вказаних ним кримінальних провадженнях, які ґрунтуються на його власних міркуваннях та незгоді з вчиненими діями та прийнятими процесуальними рішеннями, для оскарження яких законом передбачений певний порядок, скасування яких також не може свідчити про вчинення працівниками правоохоронних органів злочинів.

Іншими словами, заявником в заявах не наводились достатні факти чи обставини, які могли б вказувати на вчинення саме кримінальних правопорушень, а наводились дії, рішення, бездіяльність вказаних ним осіб, з якими він не погоджувався та мав можливість використати своє право на оскарження згідно вимог КПК України, так само як і наводилась лише незгода з прийнятими в провадженнях рішеннями.

Отже, з огляду на наведене, на думку суду слідчими та прокурором при розслідуванні кримінального провадження в розумінні ст. 9 КПК України виконано достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, які дозволили прокурору прийняти рішення про закриття провадження, яке на думку суду є законним та обґрунтованим, з огляду в тому числі на наведені покази правоохоронців, оцінені в заявах ОСОБА_3 викладені обставини, щодо його припущень про вчинення злочинів, тобто скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходить і з того, що всі доводи скарги заявника зводяться лише до його припущень про вчинення правоохоронцями неправомірних дій, без наведення достатніх даних чи відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, а в скарзі та в судовому засіданні не було зазначено переконливих тверджень, щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих чи процесуальних дій в межах саме цього провадження, які мали б суттєве значення для правильного вирішення справи, а досудовим розслідуванням факт вчинення згаданих злочинів прокурорами, працівниками поліції та ДБР не підтвердився.

В судовому засіданні було встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження мотивована належним чином, усі обставини, встановлені під час досудового розслідування, докази у кримінальному провадженні, викладені повно та всебічно, дана належна оцінка доводів, викладених у заявах ОСОБА_3 про скоєння кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, оскаржувану постанову слід залишити в силі, оскільки слідчими та прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 29 серпня 2025 року прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 19.12.2022, відмовити.

Про прийняте рішення повідомити прокурора, заявника та слідчого.

Після набрання ухвалою законної сили матеріали кримінального провадження № 0000209 від 19.12.2022 повернути органу досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1