ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002284 від 25 грудня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слов`янка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю (в режимі відеоконференції):

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 17.00 год. 22 лютого 2026 року без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінального правопорушення. Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, одружений, зі слів підозрюваного має малолітню дитину, однак дати та року народження не знає, не працює, раніше неодноразово судимий.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам. Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК не застосував можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього виконання відповідних обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, до мобілізації мав постійне місце проживання, що свідчить про відсутність наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків не підтверджений. Прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, просив залиши її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, та не оскаржуються захистом в апеляційній скарзі.

Долучені до клопотання слідчого докази дають підстави для висновку, що дії ОСОБА_7 містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, що заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а клопотання слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, є обґрунтованим.

Так, стосовно підозрюваного існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК, яке за правилами ст. 12 КК є тяжкими злочинами та передбачають покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, що саме по собі може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Обґрунтованими є висновки слідчого судді про доведеність наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що останній раніше неодноразово судимий, останній раз 24.09.2025 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробування строком на 2 роки, та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень, у тому числі аналогічного злочину за ч. 1 ст. 263 КК.

Доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення ризику впливу на свідків є неаргументованими, оскільки існування такого ризику в клопотанні слідчого не заявлено і відповідно слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

З огляду на вищевикладене, доводи захисту про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є необґрунтованими та спростовуються дослідженими матеріалами.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині не визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з огляду на положення вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, а також неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.

Суд апеляційної інстанції зважає на доводи захисника про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді та не спростовують правильності висновків слідчого судді про те, що інший, більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 ст. 296 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4