Справа № 592/1919/26
Провадження № 1-кс/592/1101/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верхня Сироватка, Сумського району, Сумської області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в рамках кримінального провадження № 0004377 від 21.12.2024.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 03 лютого 2026 року, близько 12:30 год., ОСОБА_4 перебував поблизу будинку №1 по вул. Весела у. с. Бездрик Сумської області, де у нього виник раптово виниклий конфлікт з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, поруч з місцем конфлікту перебував автомобіль, яким фактично користується останній Toyota Rav 4, 2001 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , у відчиненому стані, з заведеним двигуном. Вказаний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та переданий ним у фактичне користування ОСОБА_7 .

Під час такого конфлікту, внаслідок короткотривалих неприязних відносин з ОСОБА_7 , злочинної самовпевненості ОСОБА_4 , з метою завдати ОСОБА_7 матеріального та морального збитку у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та відкрито, 03.02.2026 о 12:40 год., ОСОБА_4 , не маючи права на володіння, розпорядження та користування транспортним засобом - Toyota Rav 4, 2001 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, всупереч волі власника (законного користувача) вказаного транспортного засобу, скориставшись тим, що ОСОБА_7 перебував у віддаленні від автомобіля, переконавшись, що дверцята автомобіля не закриті на центральний замок, а двигун автомобіля запущений, відкрив його водійські дверцята, сів на місце водія згаданого вище транспортного засобу та почав рух автомобілем у напрямку с. Верхня Сироватка Сумської області де заїхав до двору належного йому домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де вимкнув двигун автомобіля, закрив ворота до двору, з метою приховання свої злочинної діяльності, чим довів свій злочинний умисел направлений на заволодіння транспортним засобом Toyota Rav 4, 2001 року випуску, н.з. НОМЕР_1 до кінця.

Відповідно до акту приймання-передачі за №13/08-25 від 08.08.2025, транспортного засобу - Toyota Rav 4, 2001 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , від Хмельницької обласної громадської організації «Об`єднання працівників «Злагода» (Код ЄРДПОУ 35703097) до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість автомобіля складає 261 500, 00 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення складає від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , останній протиправно вилучив автомобіль Toyota Rav 4, 2001 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , у його користувача ОСОБА_7 , зробивши це всупереч його волі та волі володільця транспортного засобу, не маючи жодних правових підстав володіти, користуватися і розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

04.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та копію повідомлення про підозру вручено останньому особисто.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, в силу положень ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, зокрема санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом проведення обшуку; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного; іншими доказами у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Таким чином, з метою запобігання переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення ним інших злочинів та можливості незаконного впливу на свідків, у слідства виникла необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених в ньому підстав, та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , не погоджувався із клопотанням прокурора, просив відмовити у його задоволенні.

Захисником ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке, за правилом ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, суд вважає, що доводи про наявність певних ризиків є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає максимальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої. ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання., що доводить наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у якому підозрюється та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, заявника, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, приймали участь у проведенні слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на доводи прокурора та встановлені обставини справи у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування відносно ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в такому разі підозрюваний матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, що перешкоджатиме повному, всебічному та оперативному встановленню об`єктивної істини по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 24:00 год 02 квітня 2026 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України та покласти обов`язки, визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України;

Роз`яснити, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та буде вирішено питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

2. Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу покласти на слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, ОСОБА_6 чи іншого слідчого, у провадженні якого буде перебувати вказане кримінальне провадження.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9