Провадження № 1-кс/243/686/2025
Справа № 243/8977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 03 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого середню спеціальну освіту, тимчасово не працевлаштованого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИЛА:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 03 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2025 року, (більш точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля лісосмуги між м. Слов`янськом та с. Соболівкою Краматорського району, Донецької області, більш точного місця в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знайшов в напівзасипаних траншеях мішок білого кольору з поліпропілену матеріалу, в середині якого виявив вогнепальну зброю, набої, п`ять гранат та запал. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, насіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 од.), споряджений запалом УЗРГМ-2 (1 од.), корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1 (1 од.), споряджений запалом AF11 (1 од), корпус осколкової ручної гранати М67 (1 од.) споряджений запалом М213 (1 од), корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (2 од.), запал до ручної гранати типу УЗРГМ (1 од.), ручний кулемет Калашникова (РПК), один магазин до РПК з набоями у кількості 37 од. калібру 5,45 мм., набої калібру 5,45 мм. у кількості 147 од., без передбаченого дозволу.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, підібрав вказаний мішок в середині якого знаходились корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 од.), споряджений запалом УЗРГМ-2 (1 од.), корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1 (1 од.), споряджений запалом AF11 (1 од.), корпус осколкової ручної гранати М67 (1 од.) споряджений запалом М213 (1 од.), корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (2 од.), запал до ручної гранати типу УЗРГМ (1 од.), ручний кулемет Калашникова (РПК), один магазин до РПК з набоями у кількості 37 од. калібру 5,45 мм., набої калібру 5,45 мм. у кількості 147 од. та переніс до багажнику транспортного засобу ВАЗ 21112, який перевіз до приміщення гаражу № НОМЕР_1 ГК «Мир», розташованого за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Миру, 87 та заховав, тим самим здійснив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

08.05.2024 у в період часу з 15 год. 06 хв. до 18 год. 13 хв. старшим слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 в ході проведення обшуку у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 ГК «Мир», розташованому за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Миру, 87, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено та вилучено:

- ручний кулемет Калашникова (РПК-74) з серійним номером на ствольній коробці «ХС-8749» та затворі «973», промислового виробництва (1983 р.), який є - бойовою нарізною вогнепальною зброєю та придатний до стрільби;

- набої калібру 5,45x39 мм у кількості 184 одиниць зі сталевим осердям (5,45 ПС), з кулею підвищеної пробивної здатності (5,45 ПП) та бронебійною кулею (5,45 ППБС), які є - боєприпасами та придатні до стрільби;

- корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною, корпус якої (окремо без запала) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження корпусу гранати є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил), масою 50-56 грам;

- засіб підриву (засобом детонування) уніфікованими запалом до ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (1 од.), виготовленими промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Запал УЗРГМ-2 (окремо без спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження запалу є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та групи бризантних;

- конструктивному поєднанні корпус гранати Ф-1 (1 од.) та запал типу УЗРГМ-2 (Іод), утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 (1 од), вказана граната відноситься до категорії бойових припасів;

- корпус наступальної ручної осколкової гранати типу GHO-1 (1 од.), іноземного виробництва, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Корпус якої (окремо без запала) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження корпусу гранати є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (на основі гексогену), масою 58 грам;

- засіб підриву (засобом детонування) запалом до ручної гранати типу AF11 (1 од.), іноземного виробництва, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною. Запал типу AF11 (окремо без спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та групи бризантних.

У конструктивному поєднанні корпус гранати GHO-1 (1 од.) та запал типу AF11 (1 од.), являють наступальну осколкову ручну гранату типу GHO- 1 (1 од.), вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

- корпус осколкової ручної гранати типу М67 (1 од), іноземного виробництва, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Корпус гранати М67 (окремо без запала) до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів, вибуховою речовиною групи бризантних типу «В», масою 180-185 грам;

- засобом підриву (засобом детонування) запалом ручної гранати типу М213 (1 од), іноземного виробництва, виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною. Запал М213 (окремо без спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження запалу є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та групи бризантних.

У конструктивному поєднанні корпус гранати М67 (1 од) та запал типу М213 (1 од), являється осколковою ручною гранатою типу М67 (1 од), вказана граната відноситься до категорії бойових припасів.

-корпусами оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (2 од), виготовленими промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Корпус гранати Ф-1 (окремо без запала) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження корпусу гранати є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил), масою 50-56 грам.

-засобом підриву (засобом детонування) уніфікованими запалом до ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ (Іод.), виготовленими промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Запал УЗРГМ (окремо без спорядженого корпусу гранати) до категорії бойових припасів не відноситься. Вибухове спорядження запалу є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження детонатора даного запалу вибуховою речовиною групи ініціюючих та групи бризантних, які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

29.09.2025 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку, в ході якого зафіксовано об`єктивну обстановку на місці та вилучено предмети, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні; висновками судових вибухотехнічних експертиз; допитами свідків, допитом підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення скоєння іншого кримінального правопорушення та запобіганню його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у домашнього арешту обумовлена ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.ст.177, 183 КПК України підставами застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є встановлення певних ризиків неправомірної поведінки підозрюваного. В даному випадку, ризиком є дія, що може відбутися з високим ступенем імовірності з урахуванням сукупності обставин. Таким чином, стороною обвинувачення встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України:

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, - ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Знаючи про наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Натомість, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

Слід також врахувати, що ОСОБА_4 , будучі фізично здоровою особою, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Вищевикладені обставити свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення. Про зазначене свідчить те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з придбанням, носінням, зберіганням бойових припасів вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та у зв`язку з тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має тому може вчиняти нові злочини з метою отримання коштів для існування.

У зв`язку з чим, в разі необрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, він з високою ймовірністю може продовжити свою злочинну діяльність.

Також мається ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, так як з матеріалів кримінального провадження йому стало відоме їх місце мешкання, і шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни вже наданих, небажаних для нього свідчень.

Як зазначає слідчий, вказані обставини свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки вчинено тяжкий злочин, та жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 21.00 по 06.00 годину, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора та судді за першою вимогою; 2) не залишати місце постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня, починаючи з 21.00 до 06.00 год наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (у випадку евакуації з місця мешкання до більш безпечного місця).

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, зазначив, що клопотання відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 КПК України, та є обґрунтованим.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не заперечував, вказав, що наслідки від не виконання обов`язків по такому запобіжному заходу йому зрозумілі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 не заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчим суддею встановлено наступні обставини та відповідні ним докази.

В судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2025 року було внесено відомості до ЄРДР за №0001069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29 вересня 2025 року ОСОБА_4 в присутності захисника було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 29.08.2025 року, в ході якого зафіксовано об`єктивну обстановку на місці та вилучено предмети, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні; висновками судових вибухотехнічних експертиз; допитами свідків; допитом підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Знаючи про наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Натомість, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України. Слід також врахувати, що ОСОБА_4 , будучі фізично здоровою особою, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Вказані обставити свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, так як з матеріалів кримінального провадження йому стало відоме їх місце мешкання, і шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни вже наданих, небажаних для нього свідчень.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з придбанням, носінням, зберіганням бойових припасів вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та у зв`язку з тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має тому може вчиняти нові злочини з метою отримання коштів для існування. У зв`язку з чим, в разі необрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, він з високою ймовірністю може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи вагомість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки, на переконання слідчого судді, саме цей вид запобіжного заходу в достатній мірі відповідатиме меті його застосування, зможе запобігти наявним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 03 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 год. 00 хв. вечора по 06 год. 00 хв. ранку за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора та судді за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня, починаючи з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (у випадку евакуації з місця мешкання до більш безпечного місця).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту становить з 30 вересня 2025 року по 28 листопада 2025 року включно.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту покласти на співробітників ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області ОСОБА_1