Провадження № 1-кп/761/2600/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 420 240 000 000 008 38 від 25.09.2024, у якому

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Новосибірська Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , мешкає за адресою - АДРЕСА_4 , не судимий,

та

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Піски Іванівського району Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_5 , мешкає за адресою - АДРЕСА_6 , не судимий,

обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України,

у с т а н о в и в :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 21.11.2025, однак завершити судовий розгляд цього кримінального провадження до зазначеної дати не виявилось можливим у зв`язку з складністю кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор наполягав на продовженні строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки вважав, що останні можуть переховуватись від суду з метою уникнення покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими в інкримінованих діях, здійснювати незаконний вплив на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Вказали, що ризики, наведені у клопотанні, є надуманими, а визначена сума застави для обвинувачених - непомірною. Просили відмовити у задоволенні клопотання, зменшити розмір застави або змінити запобіжний захід на домашній арешт або заставу.

Крім того, захисник ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_14 , наполягаючи змінити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави.

Суд, заслухавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК України суд за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На стадії судового розгляду кримінального провадження відповідно до положень Глави 28 КПК встановленню підлягає, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом, отже оцінка обґрунтованості підозри, яка відповідно до положень Глави 18 КПК є складовою порядку вирішення питання щодо продовження строку дії застосованого запобіжного заходу, на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання доцільності подальшого тримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) - є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У своїй практиці ЄСПЛ, досліджуючи строк, протягом якого особа обмежується у свободі у зв`язку з його триманням під вартою, зазначає, що тримання під вартою особи має відповідати меті п. 1 ст. 5 Конвенції, тобто продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності певного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості.

У рішенні «Сергій Волосюк проти України» ЄСПЛ визначив, що тривалість попереднього ув`язнення особи у відповідній справі не має перевищувати розумного строку, для визначення якого необхідно дослідити факти на користь та проти існування реального суспільного інтересу, який за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи особи.

Також, у справі «Лабіта проти Італії» ЄСПЛ зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

У цьому контексті ЄСПЛ наголосив, що органи державної влади зобов`язані захищати права фактичних і потенційних потерпілих від насильницьких нападів відповідно до статей 2, 3 та пункту 1 статті 5 Конвенції.

У своєму рішенні у справі «Мерчеп проти Хорватії» ЄСПЛ зазначив, що в деяких випадках стосовно особливо тяжких злочинів великого значення набувають характер і тяжкість висунутих обвинувачень, які свідчать проти звільнення особи та на користь тримання його під вартою.

З викладеного витікає, що досліджуючи такі факти, суд має дослідити обставини відповідної справи, виходячи з наданих сторонами кримінального провадженнями матеріалів щодо обставин вчинення інкримінованих особі дій, оцінки її моральних якостей, а також наявності чинників, які можуть стримати обвинуваченого від вчинення дій з метою перешкоджання подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: участь у злочинній організації та участь у злочинах, вчинюваних такою організацією, а також розтрата чужого майна в особливо великих розмірах - коштів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що перебували у віданні службових осіб банку (Голови та членів правління), шляхом зловживання службовим становищем, вчинена у складі злочинної організації, на суму 608 481 584 грн.

У справі ЄСПЛ «Грубник проти України» ЄСПЛ визначив, що вирішуючи питання щодо тривалого утримання особи під вартою, суд має тлумачити обсяг зобов`язань органів державної влади за пунктом 3 статті 5 Конвенції щодо обґрунтування своїх рішень у спосіб, який відповідає практичним вимогам виконання цього зобов`язання, оскільки неможливість звільнення заявника у цій справі була очевидною з огляду на конкретні обставини справи - його підозрювали в організації та керівництві терористичною групою у складі декількох осіб.

На підставі викладеного, суд, не відходячи від засади презумпції невинуватості, зобов`язаний також брати до уваги характер та суспільну небезпечність наслідків інкримінованих обвинуваченим дій.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим дій, ступінь їх суспільної небезпечності, суд вважає допустимим висновок щодо критичної оцінки моральних якостей обвинувачених та наявність високої ймовірності вчинення останніми позапроцесуальних дій з метою ухилення від кримінальної відповідальності, створення перешкод судовому розгляду.

Крім того, приймаючи до уваги, що на теперішній час свідки у судовому провадженні не допитані, не виключено, що обвинувачені з метою уникнення відповідальності можуть вдатись до спроб здійснення незаконного впливу на таких осіб.

Таким чином, на теперішній час будь-які обставини, які б спростували попередні висновки суду під час застосування та продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не встановлені.

Отже, надаючи оцінку доводам прокурора щодо наявності ризиків, суд вважає доведеними ризики неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, а саме: можливість переховування обвинувачених від суду, здійснення обвинуваченими незаконного впливу на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу та наявність факторів, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК, що свідчать про обґрунтованість продовження тримання обвинувачених під вартою.

З вказаних підстав суд вважає, що не підлягає задоволенню клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченомуОСОБА_14 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, суд вважає, що застава у межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, що потребує визначення більшого розміру вказаного альтернативного заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 180, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 16 січня 2026 року включно,

Визначити ОСОБА_12 заставу у сумі 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 000 (тридцять мільйонів двісті вісімдесят тисяч) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу - застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно з ухвалою (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 16 січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_13 заставу у сумі 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 000 (тридцять мільйонів двісті вісімдесят тисяч) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу - застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно з ухвалою (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 16 січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_14 заставу у сумі 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 000 (тридцять мільйонів двісті вісімдесят тисяч) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу - застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно з ухвалою (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня оголошення судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3