Справа № 368/2068/25
провадження № 1-в/368/146/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

З участю учасників процесу:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

засуджений - ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлик Київської області кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, -

В С Т А Н О В И В :

11.12.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд.

В прохальній частині свого клопотання засуджений ОСОБА_5 просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

- Замінити йому, - ОСОБА_5 невідбуту частину призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а саме, - на пробаційний нагляд;

- В порядку підготовки до розгляду його клопотання зобов`язати адміністрацію установи виконання завчасно надати суду особову справу та необхідні матеріали для розгляду даного клопотання;

- Судове засідання проводити дистанційно, в режимі відеоконференції.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, - засуджений ОСОБА_5 в мотивувальній його частині обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права:

- Вироком Миколаївського апеляційного суду від 10.09.2024 року його ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

06.10.2025 року ним відбуто 1/3 призначеного йому покарання.

15.04.2024 року прибув в Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№115)», дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку від керівництва установи має три заохочення, дисциплінарних стягнень не має. Дотримується правомірних відносин та ввічливого станвлення з персоналом виправної колонії.

До майна установи і предметів, якими користується, - ставиться обережно. Неухильно виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Вину у своєму злочині визнає та щиро розкаюється.

Таким чином, - ним відбуто 1/3 призначеного йому покарання, можна вважати, що він став на шлях виправлення. Враховуючи вищевказане, користуючись статтею 82 КК України, - статтями 537, 539 КПК України, - засуджений просить суд задовольнити його клопотання.

11.12.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/146/25, провадження № 1 в/368/146/25.

15.12.2025 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/2068/25, провадження № 1 в/368/146/25, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначити ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, -

- призначити до слухання на 13 год. 00 хв. 19.12.2025 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Кагарлицька ВК (№115)», 09214, Київська область, Обухівський район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 19.12.2025 року о 13 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій, або іншій відповідальній особі Державної установи «Кагарлицька ВК «№115»), 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. Зобов`язати Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 13 год. 00 хв. 19.12.2025 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);

В судовому засіданні, яке відбулося 19.12.2025 року, засуджений ОСОБА_5 , - підтримав своє клопотання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням, зокрема, - на призначення йому більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання засудженого, - засуджений обгрунтовував фактичними обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його клопотання, та які судом наведено вище по тексту в мотивувальній частині даної ухвали.

Додатково засуджений ОСОБА_5 зазначив наступне:

- свою вину у скоєнні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, - визнає.

- за час відбування покарання має лише заохочення, - в кількості трьох, при цьому жодного дисциплінарного стягнення не мав.

- вважає, що своїм сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою, - довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, та заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, - на пробаційний нагляд.

На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити його клопотання.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.12.2025 року, представник установи виконання покарань, - ОСОБА_4 , - вирішення питання клопотання засудженого, - поклав на розсуд суду, проте, - не заперечував проти його задоволення.

Свою правову позицію щодо задоволення клопотання засудженого, - представник установи виконання покарань обгрунтовував тим, що засуджений, на думку установи виконання покарань, - має достатню кількість заохочень від керівництва установи за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, яка (кількість), - станом на час слухання даного кримінального провадження (в частині застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 82 КК України), - становить 3 (три), при цьому засуджений за час відбування покарання, - дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому Законом порядку не має.

Засуджений на профілактичних обліках установи не перебуває та не перебував.

Педставник установи виконання покарань зазначив, що у відношенні дного засудженого в 2025 році вже проводилася комісія щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, а саме, - заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, при цьому, - рішення комісії було позитивним, тому, - після засіданні комісії (застосування до засуджених пільг, які передбачені положеннями ст.ст. 81, 82 КК України), - було направлено до суду клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - більш м`яким, проте, - засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про залишення клопотання установи без розгляду, що і було зроблено судом.

Представник установи виконання покарань зазначив, що станом на 19.12.2025 року невідбутий термін приначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 становить 3 (три) роки 1 місяць 18 днів, або, - (3 (три) роки 49 днів), - відповідно, - засудженим станом на 19.12.2025 року відбуто більше, ніж 1/3 частини призначеного судом основного покарання, так як 1/3 частини призначеного судом основного покарання засудженим відбута 06.10.2025 року

В судовому засіданні, яке відбулося 19.12.2025 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміни призначеного судом основного покарання більш м`яким, зокрема, - на пробаційний нагляд.

Проте, - прокурор просила суд в разі гіпотетичного задоволення клопотання засудженого - встановити термін такого більш м`якого покарання (пробаційного нагляду) тривалістю на невідбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі, та на час такого більш м`якого покарання (пробаційний нагляд), - покласти назасудженого ОСОБА_5 обов`язки, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України.

Суд, вислухавши засудженого, який підтримав своє клопотання, та просив його задовольнити, вислухавши представника установи виконання покарань, який не заперечував проти заміни засудженому призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, вислухавши прокурора, яка не заперечувала проти клопотання засудженого (проте, - з обов`язковим покладення на засудженого обов`язків, передбачених ст. 59 1 КК України), дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого щодо застосування до нього пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України (заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням, а саме, - на пробаційний нагляд), - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчіій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З огляду на положення ст.ст. 537, 539 КПК України, - суд констатує той факт, що засуджений ОСОБА_5 , - є належним суб`єктом звернення до суду першої інстанції загальної юрисдикції за місцем відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - для вирішення питання щодо застосування до такого засудженого пільги, - положень ст. 82 КК України, а саме, - заміни невідбутої частини призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Відповідно, суд, з використанням норм процесуального права (положень ст.ст. 537, 539 КПК України), обгрунтовує застосування до засудженого ОСОБА_6 пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України:

Загальні відомості про відбування засудженим призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі:

- Отже, - ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Звенигородка Черкаської області, громадянинн України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), засуджений:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання - 06 лютого 2024 року.

Кінець строку покарання - 06 лютого 2029 року.

1/3 строку покарання - 10 жовтня 2025 року.

Суд, при вирішенні питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням), - зазначає, що було враховано дві групи підстав, а саме:

1. Формально юридичні підстави;

2. Оціночні підстави.

Формально юридичні підстави:

- отже, - наявність формально юридичної підстави для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням, - суд обгрунтовує наступним:

Так, - невідбутий термін призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 станом на час слухання справи (станом на 19.12.2025 року) становить 3 (три) роки 1 місяць 18 дні, або, - 3 (три) роки 49 днів.

Як вбачається з матеріалів справи особової справи засудженого, яка надана установою виконання покарань, - засудженим ОСОБА_5 , - 1/3 частина (третина строку) основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, - відбута 06 жовтня 2025 року, - що дає змогу суду застосувати положення п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, - що є формально юридичними підставами для застосування пільги, застосування якої вирішується в рамках даного кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України (дана норма матеріального права передбачає формально юридичну підставу застосування пільги до засудженого):

- Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Суд зазначає наступне:

- ОСОБА_5 засуджений та відбуває основне покарання у виді позбавлення волі за скоєння кримінального правовопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, - тобто, - ОСОБА_5 засуджений за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб;

- згідно диспозиції ч. 3 ст. 286 КК України, - одним із головних елементів об`єктивної сторони складу злочину є неперебування особи, яка керує транспортним засобом під час скоєння злочину, - в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та неперебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже, в противному випадку, - в діях такої особи буде склад кримінального правопорушення, яке передбачено ст. 286 1 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації траснпорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що, апріорі, - тягне за собою (при вирішенні питання застосування пільги, яка передбачена ст. 82 КК України), - застосування не п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України (можливість заміни покарання по відбуттю 1/3 строку такого покарання), а п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України (можливість заміни покарання по відбуттю частини призначеного судом покарання).

- санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років;

- згідно положень ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12 КК України, - кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, та за скоєння якого засуджено ОСОБА_5 , та за скоєння якого він відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі, - відноситься до категорії тяжких злочинів;

- згідно положень ст.ст. 23, 25 КК України, - кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), яке передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, за яке засуджено ОСОБА_5 , та за скоєння якого він відбуває основне покарання у виді позбавлення волі, - вчинено з необережності;

- засудженим ОСОБА_5 на час винесення даного судового рішення у виді ухвали в рамках даного кримінального провадження, - відбута 1/3 (третина строку) призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, а саме, - третина строку призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі відбута засудженим ОСОБА_5 06 жовтня 2025 року.

Отже, - враховуючи положення ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст.ст. 23, 25 КК України, та, - враховуючи диспозицію та санкцію ч. 3 ст. 286 КК України, та враховуючи ті обставини, що:

- ОСОБА_5 , - засуджений за скоєння тяжкого злочину, вчиненого з необережності, - порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель декількох осіб;

- ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, вчинений з необережності, на час скоєння якого, - не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- засуджений ОСОБА_5 відбув більше, ніж 1/3 (тратину) призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі - 06 жовтня 2025 року, -

- то суд приходить до висновку щодо наявності в достатньому об`ємі формально юридичних підстав (які чітко визначені в п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України), - для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням.

Оціночні підстави:

- що стосується оціночних підстав для застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням), то такі підстави, загалом, зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 83 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Що стосується вищевказаної норми матеріального права, - то суд констатує, що, дійсно, - поняття «засуджений став на шлях виправлення», - Законодавцем в положенні ст. 82 КК України, - чітко не вказано (не визначено), проте, - дану прогалину Законодавцем в повній мірі усунуто положеннями, які зазначені в ППВС України, положеннях КВК України, правових позиціях Суду Вищої інстанції, якими і керувався суд при винесенні рішення в рамках даного кримінального провадження.

Отже, що стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 оціночних підстав, як підстав для застосування пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням), та які входять до поняття «засуджений став на шлях виправлення», - що передбачено ч. 3 ст. 82 КК України, - то суд вважає, що на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - то їх, на думку суду, - достатньо, з огляду на наступне:

- Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 :

- Стосунки у суспільстві:

- Згідно інформації з матеріалів особової справи та індивідуального спілкування з засудженим встановлено, що засуджений має корисні соціальні зв`язки, відсутня соціальна ізоляція, с друзі, товариші та знайомі, в тому числі в середовищі засуджених в установі та колишніх колег по роботі. Не має в середовищі спілкування осіб, які будь-яким чином підтримують кримінальну субкультуру та прокримінальні зв`язки. Зі слів засудженого не підтримує зв`язків з особами які мають антисоціальну та прокримінальну поведінку чи ведуть відповідний спосіб життя;

- Стосунки з рідними та близькими:

- Згідно інформації з матеріалів особової справи та індивідуального спілкування з засудженим встановлено, що засуджений одружений. Мотивацією для позитивних змін та їх підтримання є рідні. Підтримує стабільні зв`язки з дружиною та дітьми, регулярно спілкується шляхом телефонних розмов та тривалих побачень. Зі спостереження встановлено, що допомагає родині коштами. Серед членів родини немає осіб які ведуть антисоціальний чи прокримінальний спосіб життя;

- Ставлення до правопорушення:

- Згідно інформації з вироку суду, під час розгляду судової справи вину у вчиненому злочині визнав повністю та щиро розкаявся. Під час бесід засуджений зазначає, що шкодує про те, що через його безвідповідальність та самовпевненість загинула невинна людина та ще вісім потерпілих отримали ушкодження різного ступеню тажкості внаслідок якого позбавлений волі. Згідно матеріалів особової справи, засудженому було присуджено відшкодування на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 17161,00 гри., сплатив самостійно про що надав підтверджуючі документи;

- Характеристика під час відбування покарання:

- За час відбування покарання у виправній колонії дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускав. Протягом часу відбування покарання в установі мав поведінку позитивного спрямування. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову і тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Суд констатує, що за час відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - засуджений ОСОБА_5 має 3 (три) заохочення, а саме:

1. 02.04.2025 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

2. 03.07.2025 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

3. 01.10.2025 р. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

При цьому, - суд бере до увагу ту обставину, що за час відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - засуджений ОСОБА_6 , - стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому Законом порядку, - не має;

Готовність до змін:

- З матеріалів підсистеми «КАСАНДРА» ЄРЗО встановлено, що засуджений приймає участь у суспільному життя відділення СПС, в культурно масових заходах для засуджених в установі, виконує програму індивідуальної виховної роботи. Під час індивідуального спілкування засуджений виказує позитивні наміри на майбутнє, стверджує що усвідомлює що саме погрібно робити для позитивних змін в житті. Висловлює намір скористатись заміною не відбутої частини покарання більш м`яким за ст.82 або умовно-достроковим звільненням за ст.81 КК України, повернутись до своїх рідних, працювати та вести правослухняний спосіб життя.

Інші важливі відомості про засудженого:

- Згідно матеріалів особової справи відопостей про перебування засудженого в розшуку немає;

Засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, та має низький рівень небезпеки для суспільства;

Стан реалізації індивідуальної програми соціально виховної роботи із засудженим:

- Протягом відбування покарання в установі засудженого, згідно плану індивідуальної виховної роботи було залучено до програми «Працевлаштування» та «Стосунки з рідними» які виконується за активної участі засудженого та результатами якої є активне залучення до робіт з благоустрою ВК та поліпшення житлово- комунальних умов перебування засуджених в установі, працевлаштування засудженого за трудовим договором на контрагентському об`єкті, недопущення порушень та отримання загалом 3 заохочень від керівництва установи та проходження програми виховного диференційованого впливу «Підготовка до звільнення»;

Інформація про вплив факторів ризику на поведінку засудженого:

- Жоден із факторів ризику не впливав на поведінку засудженого під час відбування покарання. На час складання характеристики має стабільну правослухняну поведінку позитивного спрямування протягом усього терміну відбування покарання у ВК.

Отже, суд вважає, що з характеристики засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що:

- за час відбування покарання у виправній колонії засуджений з самого початку відбування покарання, в добровільному порядку, без примусу, - був працевлаштований, зокрема, - був працевлаштований за трудовим договором на контрагентський об`єкт ПрАТ «Вентиляційні системи», де і працює на час розгляду даного клопотання.

Суд зазначає, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 неухильно дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, при цьому - порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. Протягом всього часу відбування покарання в установі має поведінку лише позитивного спрямування, що підтверджується позитивною характеристикою, яка надана установою виконання покарань, та показаннями представника установи виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_5 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_5 за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці 3 (три) рази заохочений подяками від керівництва виправної колонії, при цьому, - за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , - не має жодного дисциплінарнгого стягнення (в тому числі знятого, чи погашеного в установленому Законом порядку).

Засуджений ОСОБА_5 почав відбувати покарання з 06 лютого 2024 року, - з моменту взяття його під варту за вироком суду, - перебував в ДУ «Черкаський СІЗО».

Засуджений ОСОБА_5 відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - з 15.04.2024 року.

У скоєному злочині розкаявся.

Суд наголошує та тій обставині, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі (під час відбування покарання як в умовах СІЗО, так і в умовах установи виконання покарань), - характеризується позитивно, причому, - не заперіод, який передував настанню пільги, а за весь період відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.

В частині судових витрат в добровільному порядку під час відбування покарання, - повністю відшкодував судові витрати, які були визначені за вироком суду.

Факт відшкодування судових витрат по кримінальному провадженню, - підтверджується наступними письмовими доказами (документами):

- Платіжною інструкцією № 833 від 12.02.2024 року, з якої вбачається, що засудженим сплачено судові витрати в розмірі 17161 (сімнадцять тисяч сто шістьдесят одна) грн. 00 коп., (копія квитанції міститься в матеріалах даного кримінального провадження);

- Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2024 року у виконавчому провадженні, - ВП № 74067891, - з якої вбачається, що в зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа № 496/503/22, який виданий 17.01.2024 року Біляївським районним судом Одеської області (стягнення витрат за проведення судових експертиз в розмірі 17161 грн.), виконавче провадження закінчено, (копія постанови про закінчення виконавчого провадження міститься в матеріалах даного кримінального провадження).

Що ж стосується потерпілих, то суд зазначає, що засудженим ОСОБА_5 , - частково відшкодовано в добровільному порядку шкоду потерпілим, яка заподіяна скоєним ним злочином.

Факт часткового відшкодування шкоди потерпілим підтверджується:

- нотаріально посвідченою заявою від 01.11.2021 року, - потерпілої ОСОБА_7 , - в якій потерпіла зазначає, що не має претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як отримала відшкодування в повному обсязі, просить суворо не карати ОСОБА_5 та не позбавляти його волі, (копія нотаріально завіреної заяви міститься в матеріалах даного кримінального провадження);

- нотаріально посвідченою заявою від 30.10.2021 року, - потерпілої ОСОБА_8 , - в якій потерпіла зазначає, що не має претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , так як отримала відшкодування в повному обсязі, просить суворо не карати ОСОБА_5 та не позбавляти його волі, (копія нотаріально завіреної заяви міститься в матеріалах даного кримінального провадження);

Також суд зазначає, що на адресу установи виконання покарань, - виконавчі листи про стягнення з нього шкоди на користь потерпілих, - не надходили.

Засуджений бере участь у реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє, активно впроваджує їх у своєму житті.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків, - засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Отже, що стосується формально юридичних підстав звільнення засудженого ОСОБА_5 , то суд, з огляду на вищевказане, - констатує наступне:

- вищевказані обставини відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , - суд розцінює як поняття «засуджений став на шлях виправлення», - в розумінні ч. 3 ст. 82 КК України, а тому вважає, що на даному етапі відбування покарання в поведінці засудженого ОСОБА_5 є достатньо оціночних підстав (окрім формально юридичних підстав, які зазначені судом вище по тексту ухвали), - для застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання більш м`яким, тобто, - суд вважає, що є в наявності в достатньому обсязі як оціночні так і формально юридичні підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього такого інституту кримінального права, - як заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням.

Що ж стосується задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 в частині заміни йому невідбутої частини призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а саме, - на пробаційний нагляд, то суд зазначає наступне:

- Перш за все, - суд зазначає, що при вирішенні питання застування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким), - суд має право при призначити більш м`яке покарання на свій розсуд, - згідно переліку покарань, які зазначені в ст. 51 КК України, - не застосовуючи порядок розташування таких покарань, - від більш тяжкого до меньш тяжкого, так як вид покарання, який суд вважає за необхідне застосувати як більш м`яке, - призначається судом з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопоррушення, наслідків кримінального правопорушення, співмірності вчиненого кримінального правопорушення більш м`якому покаранню, особі засудженого, тощо.

Отже, що стосується призначення засудженому ОСОБА_5 такого виду більш м`якого покарання, як пробаційний нагляд (п. 7 1 ч. 1 ст. 51 КК України), то суд зазначає наступне:

- Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», - внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст.51 Види покарань, а саме, - частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс статтею 59-1 Пробаційний нагляд, де в ч. 1 даної статті зазначається, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч. 4 ст. 59 - 1 КК України).

Як зазначалося судом вище, - положеннями ст. 51 КК України, - визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого.

П.п. 7-1 ч. 1 вищевказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Даний пункт доповнено змінами:

- також здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого ОСОБА_5 , на час пробаційного нагляду, - суд вважає за необхідне покласти обов`язки відповідно до клопотання прокурора, а саме, - обов`язки, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України.

Суд вважає, що китеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України, та застосування до такого засудженого покарання у виді пробаційного нагляду є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій, поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів за наявності виконавчих документів;

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Згідно п.п. 2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою, прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, - виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має грунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи вище викладене, суд, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме поведінку засудженого ОСОБА_5 , а саме, - судом було досліджено та враховано при винесення даної ухвали ті обставини, що засуджений :

- позитивно характеризується по місцю відбування покарання;

- у скоєному злочині розкаявся;

- відсутні діючі дисциплінарні стягнення (в тому числі зняті чи погашені в установленому Законом порядку);

- має 3 (три) заохочення від керівництва установи виконання покарань за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що, на думку суду, - свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого, ставлення його на шлях виправлення та перевиховання.

Окрім того, - суд зазначає про те, що отримання засудженим трьох заохочень, - свідчить про системність (три і більше) дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а не проста повторність (два), - що, на думку суду, - напряму вказує на правослухняність засудженого під час відбування покарання;

- з самого початку відбування покарання працевлаштований в добровільному порядку, та працює по даний час;

- до роботи відноситься добре, за що і отримував заохочення;

- бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених;

- на профілактичних обліках в установі не перебуває і не перебував;

- має позитивні наміри на життя та бажання чесно працювати після звільнення;

- відшкодував в добровільному порядку судові витрати в кримінальному провадженні;

- частково, в добровільному порядку відшкодував шкоду потерпілим, -

- що (вищевказані обставини) і є, на думку суду, - підставою для задоволення клопотання засудженого.

З огляду на вищевказані обставини справи, - суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення (в розумінні ч. 3 ст. 82 КК України), та заслуговує на застосування до нього пільги, - призначення більш м`якого покараня по відбуттю 1/3 (третини) строку призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, на підставі якого перебуває в установі виконання покарання.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи та правову позицію сторін та учасників процесу (зокрема представника установи виконання покарань, прокурора), - приходить до висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - більш м`яким покаранням, зокрема, - у вигляді пробаційного нагляду, на термін, що становить невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи викладене, керуючись ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст.ст. 23, 25, п. 7 1) ч. 1 ст. 51, ст. 59 1, ст. 82, ч. 3 ст. 286 КК України, Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», ст.ст. 6, 9, ст. 49 - 2 КВК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 р., абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про пробацію», ч. 2 ст. 369, 370 372, 376, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Звенигородка Черкаської області, громадянину України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), засудженого:

- 06 квітня 2023 року Біляївським районним судом Одеської області за скоєння злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до:

- основного покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі;

- додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- 17.10.2023 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої, апеляційні скарги захисника обвинуваченого, представників потерпілих, - залишити без задоволення, а вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.04.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , залишено без зміни;

- 29.05.2024 року Верховним Судом України винесено Постанову, згідно якої, - касаційні скарги представників потерпілих задовольнити частково, а саме, - ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

- 10 вересня 2024 року Миколаївським апеляційним судом винесено вирок, згідно з яким вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_5 скасувати в частині призначення покарання та в частині вирішення цивільного позову, ухвалити в цій частині новий вирок, а саме, - призначити ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України:

- основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- додаткове покаранння у виді позбавлення правакерування транспортними засобами стркоа на 3 роки, -

- який з 06.02.2024 року утримувався в Державній Установі Черкаський СІЗО, та з 15.04.2024 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- невідбуту частину строку призначеного судом основного покарання у виді 3 (три) роки 1 місяць 18 днів (або, - 3 (три) роки 49 днів) позбавлення волі, - замінити на більш м`яке покарання, - на 3 (три) роки 1 місяць 18 днів (або, - 3 (три) роки 49 днів) пробаційного нагляду.

На період відбування засудженим ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду, - покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1, п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду потягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1