УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 Справа №607/24036/25 Провадження №1-кп/607/2082/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001852 від 05 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,-

в с т а н о в и в :

прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про закриття кримінального провадження №0001852 від 05 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно клопотання прокурора встановлено, що групою дізнавачів СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001852 від 05.07.2014 за фактом самоправства зі сторони ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Досудове розслідування розпочате за заявою ОСОБА_5 , відповідно до якої 05 липня 2014 року ОСОБА_4 забрав у нього автомобіль марки «Fiat Bravo», який він обміняв на свій автомобіль «BMW 520».

У ході досудового розслідування, з 05 липня 2014 року, проведено ряд слідчих (розшукових) дій, які не дали жодного результату.

Тому, зважаючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, з урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає наступне.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч.2 ст.9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.

Суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування та вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У судовому засіданні встановлено, що у ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій з метою встановлення осіб, причетних до вказаних кримінальних правопорушень, які не дали жодного результату.

Зі змісту клопотання та матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом самоправства, вчиненого, за даними заяви потерпілого, ОСОБА_4 , тобто особа, яка могла вчинити кримінальне правопорушення, у матеріалах провадження фактично визначена.

Разом з тим, органом досудового розслідування не наведено будь-яких даних про вичерпність проведених слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання доказів та перевірку причетності вказаної особи, а також на прийняття передбачених КПК України процесуальних рішень щодо неї. Наявні в матеріалах відомості свідчать не про невстановлення особи правопорушника у розумінні п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, а про неповноту досудового розслідування.

Все вищевикладене свідчить про те, що прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , будучи старшим прокурором групи прокурорів, всупереч вимогам кримінально-процесуального законодавства та Закону України «Про прокуратуру», самоусунулася від виконання своїх обов`язків, та спромоглася протягом десяти років (дата проведення останніх слідчих/розшукових дій 2014-2015 роки) підготувати виключно одне клопотання про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні впродовж десяти років не здійснювалися жодні заходи спрямовані на встановлення особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, суд позбавлений можливості всебічно та повно дослідити всі обставини кримінального провадження та пересвідчитись у наявності законних підстав для його закриття.

Враховуючи викладене, керуючись ст.284, 369, 372 КПК України, ст.49 КК України, Суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001852 від 05 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.

Враховуючи встановлені факти неналежного процесуального керівництва під час досудового розслідування звернутися до керівника Тернопільської обласної прокуратури з метою вжиття заходів реагування.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1