Номер провадження №21-з/4805/3/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_1
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

21 січня 2026 р. Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши заяву ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Житомирського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

19 січня 2026 року ОСОБА_2 на електронну адресу Житомирського апеляційного суду подав заяву про роз`яснення ухвали Житомирського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.06.2022 про закриття кримінального провадження №0000012 від 21.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 396, ч.2 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України без зміни.

Вважаю, що вказана заява підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Разом з тим, заява ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення викладена не державною мовою, а тому апеляційний суд позбавлений можливості прийняти вказану заяву до провадження та призначити до розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 та 14 липня 2021 року №1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч.5 ст.10, п. 4 ч. 1 ст.92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року №2704-VIII єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч. 6 ст.13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст. 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому за змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У ч.1 ст.29 КПК України теж регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто згідно з Конституцією України, КПК України і зазначеними законами України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Однак, передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів (у тому числі заяви про роз`яснення рішення) українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

Так, процесуальним законодавством України, передбачено право заявника, потерпілого користуватися рідною мовою, якою особа володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача, зокрема і безоплатно, передбачено і для заявника; потерпілого.

Очевидно, що особа, яка неповною мірою розуміє мову судочинства і, відповідно те, що саме відбувається у кримінальному процесі, неспроможна захистити свої права та інтереси законним шляхом.

Тому право осіб (які набули статусу певного учасника судового провадження) на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють, є беззаперечним і воно кореспондує обов`язку слідчого судді та суду забезпечити реалізацію такого права, у тому числі за необхідності скористатися послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК, що визначено у ч. 3 ст.29 КПК України.

Така реалізація відбувається шляхом залучення перекладача на стадії досудового слідства чи судового провадження.

Залучений у провадженні перекладач має виконувати всі свої обов`язки, визначені ч. 2 ст.68 КПК України, зокрема і здійснювати повний і правильний переклад пояснень, показань або документів, які надаються вказаною особою.

Відповідно, реалізуючи своє право на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою володіють, а також право на судовий контроль на стадії досудового слідства, чи на оскарження судових рішень в апеляційній (касаційній) інстанції заявник або потерпілий, вправі звертатися до перекладача по допомогу для перекладу документів, які готуються на розгляд слідчого судді або суду за результатами якого може бути розпочато розгляд скарги, у тому числі ухвалено рішення про відкриття апеляційного чи касаційного провадження.

Переклад таких документів надає можливість слідчому судді чи суду з`ясувати наявність в особи, яка звертається, прав на таке звернення, а також перевірити дотримання нею передбачених КПК України вимог щодо змісту документа і його додатків, адже право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (п. 37 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)).

При цьому процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених не державною мовою.

До того ж до прийняття заяви до розгляду, слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92), КПК України, законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (ст. 12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (ст. 1, ч. 6 ст. 13, частин 1, 2 ст. 14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.09.2021 року (справа № 51-5817кмо21) та є обов`язковим для інших судів.

Враховуючи вищевикладені обставини, а саме те, що заява ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення викладена не державною мовою, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана заява з доданими до неї матеріалами підлягають поверненню особі, яка її подала.

Апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_2 його процесуальне право на повторне звернення з заявою про роз`яснення судового рішення, яка повинна відповідати вимогам зазначених законів.

Керуючись ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Конституції України, ст.12 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст. 1, ч. 6 ст. 13, частин 1, 2 ст. 14 ЗУ «Про забезпечення функціонування української мови як державної», апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Житомирського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 разом з заявою і додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя: