печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000811 від 22.09.2025 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000811 від 22.09.2025 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, проте подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити. Розгляд справи просила здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000811 від 22.09.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені особи та службові особи ТОВ «Дружба М» (), ТОВ «ДРУЖБА-М» (), діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого плану здійснили заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме врожаєм зерна, вирощеним на самовільно зайнятих земельних ділянках в зоні відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення на території Київської області.

У період часу з 2020 по 2025 роки ТОВ «ПРОГРЕС» () на підставі підроблених державних актів здійснено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, розташовані в Вишгородському (Поліському) районі Київської області.

Також встановлено, що надалі вказані земельні ділянки, які розташовані в зоні відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, де заборонено проведення сільськогосподарської діяльності, перереєстровано на ТОВ «ДРУЖБА М» (), яке здійснює на них сільськогосподарську діяльність, а саме вирощування соняшнику.

Крім того, встановлено, що 02.11.2025 невстановлені особи з числа працівників зазначених суб`єктів підприємницької діяльності використовуючи спеціальні транспортні засоби та спеціальну техніку здійснили збір врожаю соняшнику з самовільно зайнятих земельних ділянок в зоні відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення на території Київської області з кадастровими номерами: :08:001:0001, :08:002:0001, :08:004:0001, :08:003:0001, :08:006:0001 та здійснили його вивіз в складські приміщення, які розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:010:0014, :01:010:0015, :01:010:0016 в с. Радинка, Вишгородського району, Київської області.

В ході отриманої оперативної інформації встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0004 за адресою с. Радинка, Вишгородського району, Київської області вул. Миру 48а знаходяться адміністративні, офісні, побутові, підсобні, виробничі та інших нежитлових приміщення/будівлі які використовує у своїй діяльності ТОВ «Дружба М» (), ТОВ «ДРУЖБА-М» ().

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформація про право власності на земельну ділянку з кадастровими номером: :01:010:0004 відсутня, у Публічній кадастровій карті України міститься інформація, що вказана земельна ділянка належить до комунальної власності.

26.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/55980/25-к від 10.11.2025, справа № 757/55977/25-к) проведено обшук за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дружба М» (), ТОВ «ДРУЖБА-М» (), на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:010:0014, :01:010:0015, :01:010:0016, :01:010:0013, :01:010:0010 в с. Радинка Вишгородського району Київської області, в ході якого було виявлено та вилучено:

дві книги з чорновими записами в`їзду та виїзду техніки, виявленні в приміщенні охоронця - запаковані в спеціальний пакет HYQ0043713;

вісім зошитів з чорновими записами, виявленні в приміщенні вагового комплексу - запаковані в спеціальний пакет HYQ0043710.

Так, з метою збереження речових доказів, сторона обвинувачення вважає за необхідне в зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

У інформації, що міститься в вищезазначених чорнових записах, можуть зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть міститься відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримати які можливо шляхом проведення судових експертиз.

26.11.2025 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 винесено постанову про визнання, вилученого 26.11.2025 під час проведення обшуку за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дружба М» (), ТОВ «ДРУЖБА-М» (), на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:010:0014, :01:010:0015, :01:010:0016, :01:010:0013, :01:010:0010 в с. Радинка Вишгородського району Київської області речовими доказами у кримінальному провадженні №0000811.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.11.2025 за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дружба М» (), ТОВ «ДРУЖБА-М» (), на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:010:0014, :01:010:0015, :01:010:0016, :01:010:0013, :01:010:0010 в с. Радинка Вишгородського району Київської області, під час проведення обшуку, а саме:

дві книги з чорновими записами в`їзду та виїзду техніки, виявленні в приміщенні охоронця запаковані в спеціальний пакет HYQ0043713;

вісім зошитів з чорновими записами, виявленні в приміщенні вагового комплексу - запаковані в спеціальний пакет HYQ0043710.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1