Провадження №: 1-кс/336/773/2025
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001388 від 25.09.2025 року за ст. 263 ч. 1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0001388 від 25.09.2025 року за ст. 263 ч. 1 КК України про арешт предметів, схожих на патрони, які були вилучені в ході огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В судову засіданні слідчий та прокурор не прибули, про місце та час розгляду клопотання сповіщались в установленому порядку.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання, слідчим суддею з`ясовано наступне.

25.09.2025 року слідчим проведено огляд місця події, в ході якого під виглядом огляду проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з витягу з ЄРДР 25.092025 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 ч. 1 КК України.

Будь-яких документів щодо права власності на квартиру до клопотання не надано. Згоди власника квартири на проведення обшуку до клопотання не долучено.

Також до клопотання не долучено документів на підтвердження того, що слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку квартири, що вказує на те, що такий обшук проведений без попереднього дозволу слідчого судді.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 233 ч. 3 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Всупереч вимогам КПК України клопотання мети накладення арешту на майно не містить, при цьому до клопотання не додано будь-яких документів на підтвердження наявності підстав для проведення обшуку квартири без дозволу слідчого судді.

Враховуючи викладене, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001388 від 25.09.2025 року за ст. 263 ч. 1 КК України про арешт майна, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1