Справа № 303/8950/23
Провадження №1-кс/303/1287/25
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
У Х В А Л А

24 вересня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317 КК України.

22 вересня 2025 року по даній справі від захисника обвинуваченого надійшла заява про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка мотивована наступним.

Суддя ОСОБА_6 не дотримувався засад і правил судочинства при розгляді провадження обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щодо безстороннього та справедливого розгляду.

Так, стороною захисту в ході судового розгляду під час судового засідання, призначеного на 19 вересня 2025 року о 10 год 00 хв, заявлено клопотання про виклик свідків. Таке клопотання було заявлено у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від свідків, які взагалі не були допитані, що унеможливлює право ОСОБА_4 на справедливий суд та дослідження матеріалів справи.

Дане клопотання сторони захисту також обґрунтовано тим, що згідно з ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були присутніми під час проведення негласних слідчих дій, то як свідки вони володіють фактичними даними, які виступають доказами у кримінальному провадженні. Так, вказана інформація підтверджує необхідність допиту останніх у судовому засіданні.

Суддею Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків. Так, відмова у задоволенні зазначеного клопотання вказує лише на упереджене ставлення до обвинуваченого.

Вказує, що суддею ОСОБА_6 також порушено норми, закріплені ст. 350 КПК України, адже клопотання, заявлене стороною обвинувачення щодо відмови від свідків повинно було бути розглянутим після з`ясування думки інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. В ході розгляду вказаного клопотання не була заслухана думка жодного із учасників кримінального провадження та не винесено процесуального рішення.

У клопотанні зазначено також, що вказані дії судді ОСОБА_6 порушують норми ст. 363 КПК України, адже після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, що не було дотримано суддею, так як стороною захисту заявлено клопотання. За результатами заявленого клопотання суддя не виходив до нарадчої кімнати та не виніс жодного рішення, що підтверджується аудіо- та відео- фіксацією судового засідання від 19 вересня 2025 року та відсутністю в матеріалах справи №303/8950/23 ухвали та відмітки про її вручення стороні захисту. Разом з цим, ОСОБА_6 не винесено і ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходу до судових дебатів.

Вважає, що перераховані вище обставини викликають сумнів у тому, що суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , під час розгляду вказаного кримінального провадження діє неупереджено щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Так само, його дії не можуть свідчити про безсторонній та справедливий розгляд, що абсолютно суперечить всім правам обвинуваченого, адже таке рішення зі сторони судді викликають обґрунтований сумнів щодо належного дотримання, під час розгляду кримінального провадження, прав та свобод ОСОБА_4 .

На підставі вищезазначених обставин просив задовольнити відвід судді ОСОБА_6 від розгляду даного кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді, вважає її не обґрунтованою та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши заяву про відвід суд доходить висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 75 КПК України визначає підстави, за наявності яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні.

Заява про відвід судді може бути заявлена особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.2 ст.80 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто повинен містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі в судовому провадженні.

Наведені у заяві підстави відводу судді ОСОБА_6 не є обставинами, що відповідно до ст.75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на його незгоді із прийнятими судом процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 в розгляді вказаної справи, не встановлено, та будь-яких доказів такої упередженості заява про відвід не містить, а незгода з процесуальними рішеннями не може бути підставою для відводу.

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Так, судом установлено, що жодних обґрунтованих мотивів для відводу заява не містить, в заяві відсутні факти і обставини, які на думку суду, можуть бути підставами для звернення із заявою про відвід судді, будь-якого обґрунтування з відповідними доводами, доказами та мотивами своєї правової позиції заява також не містять.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні відводу.

Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.09.2025.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_9