УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого СВ Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

30.10.2025 до Корольовського районного суду м.Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить:

- поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.05.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розлідувань N? 0000311 від 23.01.2025 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України;

- скасувати постанову старшого слідчого СВ Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.05.2025 про закриття кримінального провадження N? 0000311.

Скаржник до суду не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі

Слідчий в судові засідання призначені на 04.11.2025, 06.11.2025, 10.11.2025, 11.11.2025, 14.11.2025 не з`явився матеріали кримінального провадження не надав.

Враховуючи строки для розгляду такої категорії справ слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі скаржника та слідчого.

При цьому слідчим суддею вжито всіх заходів для виклику слідчого до суду, які ним проігноровані.

Розглянувши скаргу слідчий суддя приходить до наступного.

Кримінальне провадження N? 0000311 від 23.01.2025 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України перебувало у Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області.

Постановою старшого слідчого СВ Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.05.2025 кримінальне провадження N? 0000311 - закрито.

Доказів, що слідчий направив постанову дізнавачу своєчасно нема, отже слід поновити строк на звернення до суду зі скаргою

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є державним виконавцем та виконує рішення Господарського суду Житомирської області від 16.10.2023 у справі №906/392/23 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Фаворит Девелопмент Компані" , що набрало законної сили 01.02.2024 .

23.12.2024 ОСОБА_3 звернувся до Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України ОСОБА_7 як керівником ТОВ "Фаворит Девелопмент Компані" , отже він є заявником та є належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено, що відсутній склад кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий у своїй постанові зазначив, що використані всі можливі та необхідні джерела збирання доказів, передбачені чинним КПК України, наявності складу кримінальеого правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КПК України . Враховуючи, що сумніви щодо доведення винуватості особи трактуються на її користь, кримінальне провадження підлягає за криттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий суддя не погоджується з вищевикладеним з огляду на таке.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

-винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

-йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

-правильно застосовано кримінальний закон України

-рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження слідчий вказав, як підставу для закриття кримінального провадження, що використані всі можливі та необхідні джерела збирання доказів, передбачені чинним КПК України, наявності складу кримінальеого правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КПК України. Враховуючи, що сумніви щодо доведення винуватості особи трактуються на її користь, кримінальне провадження підлягає за криттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий не надав матеріалів кримінального провадження та сам не з`явився до суду з огляду на що нема можливості перевірити які докази ним зібрані.

Таким чином, висновки про необхідність закриття кримінального провадження N? 0000311 від 23.01.2025 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України викладені в постанові від 17.05.2025 є невмотивованими та необгрунтованими належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Виходячи з наведеного, подана скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження N? 0000311 від 23.01.2025 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України від 17.05.2025 - скасуванню.

Згідно із ч. 3ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 110, 117, 284, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.05.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розлідувань N? 0000311 від 23.01.2025 за ознаками ч.2 ст. 382 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 - задовільнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Житомирськогго РУП N?2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.05.2025 про закриття кримінального провадження N? 0000311.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу оголошено 14.11.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1