Справа № 209/4785/25
Провадження № 1-кп/209/126/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засіданння ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , яка приймає участь в режимі відеоконференції

представника заявника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року по справі № 208/13022/24 в межах кримінального провадження № 000078 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000078 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 29.10.2025 матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України, відомості про яке внесені 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 000078, виділено в окреме провадження та зупинено виділене судове провадження до розшуку обвинуваченого.

Судове провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000078 від 05.03.2024 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено.

30.01.2026 адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала клопотання про скасування арешту та повернення майна, у якому зазначила, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню «№ 0000078 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального провадження по ст. ч.5 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , старшим слідчим СВ Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення в ході обшуку, санкціонованого слідчим суддею Заводського районного суду міста Кам?янське, були виявлені банківські карти, мобільні телефони та прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком з ладанкою, перстень орнаментом прямокутної форми, браслет три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням. 10.03.2025 слідчим суддею Заводського районного суду міста Кам?янське на вказане майно був накладений арешт. З часу проведення обшуку та вилучення вказаного майна, останнє знаходиться на зберіганні в Кам?янському РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Разом з цим, до 29.01.2026 не існувало процесуальної можливості подати дане клопотання, оскільки кримінальне провадження №0000078 від 05.03.2024 було направлено до суду із обвинувальним актом, в подальшому було призупинено внаслідок розшуку обвинувачених осіб.

Підставою звернення до суду із даним клопотанням заявник вказує, що з часу проведення обшуку, а саме з лютого 2025 року і по теперішній час, всі необхідні слідчі дії відносно вилученого майна проведені. Деяке майно було повернуто іншим власникам згідно ухвали слідчого судді. Звертає увагу, що безпосередньо на майні а саме: прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком з ладанкою, перстень орнаментом прямокутної форми, браслет три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням, на них відсутні сліди злочину, вони не були предметом скоєння кримінального правопорушення. Безпосередньо громадянка ОСОБА_6 не є учасником вказаного провадження, їх не оголошувалась підозра, вона не є свідком по справі і немає жодного відношення до скоєного злочину. Вказані прикраси по кримінальному провадженню 0000078 від 05.03.2024 року за ознаками кримінального провадження по ст. ч.5 ст. 190 КК України не є речовими доказами, і не приймали участі в незаконному обігу матеріальних об`єктів за допомогою яких вчинялись протиправні дії відносно потерпілих.

Вважає, що в даному випадку, наявна можливість про скасування арешту на вказані прикраси, оскільки відпала необхідність в його арешті та обмеженні прав власника, які були введені в законний спосіб - ухвалою слідчого судді.

З покликанням зокрема на ст. 174, ч. 1 ст. 100 КПК України просить скасувати арешт із забороною використання, накладений ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 10.032025 року на прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком з ладанкою, перстень орнаментом прямокутної форми, браслет три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням, які належать ОСОБА_6 , вилучених по кримінальному провадженню №0000078 від 05.03.2024 року. Повернути ОСОБА_6 прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком з ладанкою, перстень орнаментом прямокутної форми, браслет три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням, вилучені по кримінальному провадженню №0000078 від 05.03.2024 року.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 10.032025 року на прикраси та просила його задовольнити, у зв`язку з відсутністю правових підстав для подальшої дії арешту.

Прокурор заперечив щодо задоволення поданого клопотання зважаючи на те, що заявником не надано доказів належності вказаних прикрас ОСОБА_6 , дані прикраси були вилучені під час обшуку за місцем проживання обвинуваченої та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , як захисник обвинуваченої та обвинувачена просили клопотання задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами клопотання з додатками, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.03.2025 по справі № 208/13022/24 (провадження 1-кс/208/958/25) задоволено клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді, за адресою АДРЕСА_1 де проживали ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Так, ухвалою слідчого судді накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке було вилучено 18.02.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон іPhone 11 чорного кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон іPhone 11 ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон іPhone 11 Pro Max ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 ;

-мобільний телефон іPhone 15 Pro Max ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 ;

-мобільний телефон іPhone 11 ІМЕІ-1: НОМЕР_13 , ІМЕІ-2: НОМЕР_14 з сім-картою НОМЕР_15 ;

-мобільний телефон іPhone 11 ІМЕІ-1: НОМЕР_16 , ІМЕІ-2: НОМЕР_17 з сім-картою НОМЕР_18 ;

-мобільний телефон Nomi i284 ІМЕІ-1: НОМЕР_19 , ІМЕІ-2: НОМЕР_20 з сім-картою Vodafone серійний номер НОМЕР_21 ;

-мобільний телефон Nomi i189s ІМЕІ-1: НОМЕР_22 , ІМЕІ-2: НОМЕР_23 з сім-картою серійний номер НОМЕР_24 ;

-мобільний телефон Nomi i1870 ІМЕІ-1: НОМЕР_25 , ІМЕІ-2: НОМЕР_26 з сім-картою Vodafoneсерійний номер НОМЕР_27 ;

-банківські картки: № НОМЕР_28 емітована АТ «ОЩАДБАНК»; № НОМЕР_29 ТОВ «НоваПей»; № НОМЕР_30 емітована АТ «СЕНС БАНК»; № НОМЕР_31 емітована АТ «ОЩАДБАНК»; № НОМЕР_32 емітована АТ «А-БАНК»; № НОМЕР_33 емітована АТ «СЕНС БАНК»; № НОМЕР_34 АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; № НОМЕР_35 емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; № НОМЕР_36 емітована АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; № НОМЕР_37 емітована АТ «СЕНС БАНК»;

-Прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком і ладанкою, перстень з орнаментом прямокутної форми, браслет, три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням;

-10 ікон та книга «Закон Божій»;

-Дві миски, металеву кружку і речовину червоного кольору;

-Грошові кошти 3 купюри номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 6 купюр номіналом 20 гривень;

-свідоцтво про реєстрацію ТЗ MERCEDES-BENZ S 500 р.н. НОМЕР_38 (свідоцтво НОМЕР_39 ) свідоцтво про реєстрацію ТЗ MITSUBISHI LANCER р.н. НОМЕР_40 (СТО №675470).

Зі змісту ухвали слідчого судді, копія якої додана заявницею до клопотання, зокрема вбачається, що арешт на вказане майно накладений на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідало критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Під час накладення арешту на майно слідчий суддя взяв до уваги те, що зазначені речі постановою слідчого визнано речовими доказами, мають суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ, оскільки в подальшому будуть використовуватися для проведення судових експертиз, та слідчих діях.

Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частини 2 та 3 статті 170 КПК України, визначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Абзацом 2 ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що скасування арешту можливе за умови, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто особа, яка подала клопотання про скасування арешту майна, має довести суду окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення арештів майна. Для повернення вилученого в ході обшуку майна власник або його адвокат мають довести, що воно не має жодного відношення до кримінального провадження, не може бути речовим доказом по справі, набуте законним та добросовісним шляхом та на законних підставах належить його володільцю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України суд під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом, покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак, суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які суду і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 зазначила, що арештоване ухвалою слідчого судді майно, а саме: прикраси з металу жовтого кольору: ланцюг з хрестиком і ладанкою, перстень з орнаментом прямокутної форми, браслет, три однакові сережки з червоним камінням, пара сережок з перлинами, пара сережок овальної форми з білим камінням, є власністю громадянки ОСОБА_6 , яка не має відношення до даного кримінального провадження.

Разом з цим, суд зазначає, що на підтвердження доводів щодо належності вказаних прикрас саме громадянці ОСОБА_6 , адвокатом до клопотання будь-яких доказів не надано. Такі доводи також і не підтверджено доказами під час розгляду клопотання у судовому засіданні.

В той же час, саме по собі покликання адвоката про те, що відпала потреба в арешті майна, оскільки на вищевказаних прикрасах відсутні сліди злочину, вони не були предметом скоєння кримінального правопорушення, не свідчать про відсутність потреби у подальшому застосуванні арешту, оскільки вилучене майно залишається предметом дослідження у межах судового розгляду, не втратило значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а вирішення питання про його належність конкретним особам можливе лише після дослідження всіх доказів у справі. На даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, вирок судом не ухвалено, а питання щодо правової природи вилучених прикрас остаточно не з`ясовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно ст.374 КПК України, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження вирішується під час ухвалення вироку.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про передчасність скасування арешту та відповідно про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 170-174, 350, 374, 376 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року по справі № 208/13022/24 в межах кримінального провадження № 000078 від 05.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10