Справа № 487/6290/25
Провадження № 1-кс/487/3933/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001308 від 21.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням погодженим із прокурором Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , у якому просила накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0001308 від 21.08.2025 ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) з забороною на відчуження та розпорядження майном.

Клопотання мотивовано тим, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, а саме: 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), власником якої є підозрюваний ОСОБА_5 .

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001308 від 21.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом будь-якого рівня не являється, раніше судимого за ч.1 ст. 111-2 КК України у колабораційній діяльності - добровільному обранні громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 10.09.2023, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Каховка Херсонської області, свідомо поставив свої власні інтереси вище інтересів народу України, який став об`єктом збройної агресії з боку російської федерації, надав згоду на включення його до списків кандидатів для участі у незаконних виборах до незаконного органу влади, створеного на окупованій території та набув статусу кандидата в депутати від всеросійської політичної партії «єдина росія» для подальшої участі у виборах депутатів до представницького органу влади держави-агресора рф - «ради депутатів Каховського муніципального округу Херсонської області».

Відповідно до рішення «Каховської територіальної виборчої комісії» від 10 вересня 2023 року №12/51 «Про результати виборів депутатів ради депутатів Каховського муніципального округу першого скликання» ОСОБА_5 обраний депутатом «ради депутатів першого скликання Каховського муніципального округу Херсонської області» за списком політичної партії «єдина росія».

У подальшому, ОСОБА_5 , 19.09.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Каховка Херсонської області, прийняв участь у проведенні сесії незаконного органу влади держави-агресора рф - «ради депутатів першого скликання Каховського муніципального округу Херсонської області» як депутат від політичної партії російської федерації «єдина росія», де був обраний членом постійної комісії по промисловості, містобудуванню, розвитку інфраструктури та підтримки підприємництва «ради депутатів першого скликання Каховського муніципального округу Херсонської області».

Крім того, ОСОБА_5 з 10 вересня 2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Велика Куликовська, 86, будучи так званим депутатом «ради депутатів першого скликання Каховського муніципального округу Херсонської області» та членом фракції політичної партії «єдина росія», систематично здійснює особистий прийом громадян із соціально-побутових питань, з питань надання послуг громадянам незаконними органами влади, нарахування пенсійних та соціальних виплат, проводить активну роботу з місцевим населенням окупованих територій Херсонської області з метою популяризації незаконної діяльності нелегітимних окупаційних органів влади та місцевого самоврядування серед жителів тимчасово окупованих територій Херсонської області та дискредитації офіційної української влади.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності - добровільному обранні громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

12.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

12.08.2025 в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 5 ст. 111-1 КК України та оголошення із повістками про виклик до слідчого на 18.08.2025, 19.08.2025, 20.08.2025 до СУ ГУНП в Херсонської області до СУ ГУНП в Херсонської області, за фактичним місцем розташування органу досудового розслідування (в межах територіальної юрисдикції), а саме за адресою: вул. Біла, 44, м. Миколаїв (наказ № 365 від 15.05.2023 «Про визначення місця дислокації слідчого управління ГУНП в Херсонській області), для вручення йому письмового повідомлення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, повідомлення про підозру та вказані повістки розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом із тим, на вказані дати та час підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття, не надав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 48 КПК України слідчий зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

В порядку ст. 52 КПК України підозрюваному ОСОБА_5 забезпечена участь захисника через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвоката ОСОБА_6 .

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 є власником об`єкту нерухомого майна - 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачено у вигляді покарання позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене слідчим у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження майна виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності підозрюваної. Негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що підозрювана не позбавлений права оскаржити судове рішення про арешт майна або звернутися із відповідним клопотанням в порядку ст. 174 КПК України.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, а саме: 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), власником якої є підозрюваний ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо забезпечення конфіскації майна як виду покарання, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому клопотання слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0001308 від 21.08.2025 ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) з забороною на відчуження та розпорядження майном.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1