Справа № 730/1814/25
Провадження № 1-кп/740/191/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

02 лютого 2026 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ніжин матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 01 вересня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 382 КК України,

установив:

13.01.2026 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 382 КК України.

Ухвалою суду від 15 січня 2026 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на 15 год 00 хв 02 лютого 2026 року, постановлено викликати учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні з викликом учасників судового провадження та доручити органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого, проти чого не заперечували обвинувачений та його захисник.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор підтримала раніше подане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували для продовження такого запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість покарання, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Від захисника адвоката ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , мотивовані тим, що 14 листопада 2025 року о 13-28 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 т. 382 КК України. Зазначив, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом. Зауважив, що обрання запобіжного заходу слідчим суддею забезпечується лише в межах строку досудового розслідування. Вважав, що на підставі ч. 4 ст. 115 КПК України, строк досудового розслідування закінчився 14 січня 2025 року, а починаючи з 15 січня 2026 року обвинувачений ОСОБА_4 незаконно перебуває під вартою і до нього не може бути застосовано ініційоване прокурором продовження тримання під вартою, оскільки строк, що закінчився поновленню не підлягає. , а підстав для повторного обрання запобіжного заходу не має. Тому просив, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, заперечив відносно тримання під вартою. Наголосив на тому, що ризики зазначені прокурором не обґрунтовані. Та додав, що так як дитина співмешканки навчається, то потрібно оплачувати навчання і заробляти гроші. Він займається зварюванням машин і може заробляти кошти вдома. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши прокурора, позицію обвинуваченого, захисника, дослідивши додане клопотання та суд приходить до наступного висновку.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України і підлягає розгляду в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в ході підготовчого судового провадження не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні суд не вбачає.

Інших клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, слід зазначити про таке.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09.12.2025 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави на строк до шістдесяти днів з моменту затримання; взято під варту негайно в залі суду; датою закінчення дії ухвали визначено 06 лютого 2026 року.

У відповідності до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1, 2 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суддя, враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором в клопотанні та наданих в судовому засіданні поясненнях не наведено обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не підтверджено доказами, які вимагають такого обмеження свободи обвинуваченого, не зазначено, з яких підстав прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, його ставлення до вчиненого, сприяння слідству, визнання своєї вини, зобов`язання з`являтися на виклики суду, суд приходить до висновку про можливість застосуванням відносно особи більш м`якої міри запобіжного заходу, у вигляді домашнього цілодобового арешту, який на думку суду може запобігти ризикам наведеним у клопотанні.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

У відповідності до положень ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на обвинуваченого ОСОБА_4 передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

За таких обставин та відповідно до вимог ст.ст. 181, 315 КПК України суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 315, 369 - 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 01 вересня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду на 12 годину 30 хвилин 25 лютого 2026 року.

Справу розглядати одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

У задоволенні клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з дня винесення ухвали строком до 60 діб, а саме до 27 березня 2026 року включно, заборонивши обвинуваченому залишати домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- цілодобово знаходитись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати до укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та надання останньому невідкладної медичної допомоги;

-прибувати в суд за першою вимогою;

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-заборонити будь-яким способом спілкуватись та впливати на свідків по даному кримінальному провадженню;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Розписку обвинуваченого про ознайомлення з покладеними на нього обов`язками та зобов`язання прибути до місця визначеного судом проживання долучити до матеріалів справи.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити до 27 березня 2026 року включно.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти негайно в залі судових засідань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.02.2026.

Суддя ОСОБА_1