Провадження № 1-кс/161/6226/25
У Х В А Л А

про часткове задоволення клопотання

м. Луцьк 24 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представник ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся прокурор Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на арешт на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, 2025 року посіву, що вирощується на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України»,на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012, із забороною ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», ТОВ «Вербена» та будь-яким іншим особам, крім осіб, залучених слідчим, прокурором до співробітництва щодо збирання, перевезення та зберігання врожаю, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном, зокрема вчиняти будь-які дії, пов`язані з обробітком та збиранням врожаю із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої.

Клопотання мотивовано тим, щослідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000447 від 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, 02 вересня 2025 року, повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування, 18 червня 2025 року, за участю спеціалістів, проведено огляд земельних ділянок сільськогосподарського призначення (полів) з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012, що на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», в ході якого встановлено, що на зазначених земельних ділянках знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи.

У подальшому, 05 вересня 2025 року проведено повторний огляд вищезазначених земельних ділянок, в ході якого встановлено, що в межах вказаних ділянок знаходиться вже зрощена сільськогосподарська культура - кукурудза.

Окрім того, в ході проведення тимчасових доступів у вказаному кримінальному провадженні, зокрема документів, що перебувають у володінні ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», ТОВ «Вербена», ТОВ «ПрамСелл», ТОВ «Вестпол», було вилучено договори, котрі в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження свідчать про протиправну господарську діяльність ТОВ «Вербена», яка полягає у фактичному користуванні та володіннісуб`єктом господарювання землями державної власності, без відповідного на це права, щоявлялися об`єктами огляду, та, як вже зазначалося, на праві постійного користування належать державному підприємству.

За результатами проведеного тимчасового доступу до речей та документів, що перебували у володінні Головного управління статистики у Волинській області, вилучено копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року поданого 11.06.2025 ДП ДГ «Перше Травня», відповідно до якого, вже згаданим державним підприємством, на момент подачі звіту, було засіяно 564 га сільськогосподарської культури кукурудзи, що різниться із фактичною площею посівів.

Постановою слідчого від 06.09.2025 посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012, визнано речовими доказами.

Враховуючи здобуті під час досудового розслідування відомості, існують підстави стверджувати, що посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що знаходиться на зазначених вище земельних ділянках, які на праві постійного користування належать згаданому державному підприємству, був зрощений внаслідок злочинних дій службових осіб ТОВ «Вербена» за сприяння службових осіб ДП «Перше Травня», тобто був набутий кримінально протиправним шляхом та безпосередньо сам по собі може бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

З урахуванням того, що посіви кукурудзи на вищевказаних земельних ділянках являються речовими доказами в силу ознак, визначених ст. 98 КПК України, оскільки є результатом злочинних дій, можуть бути використані в якості доказів причетності конкретних осіб до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а також незаконно збуті з метою отримання злочинних доходів.

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, посіви кукурудзи можуть бути передані в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Відтак просить накласти запитуваний арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представники власника майна адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на посів рослин кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках мотивуючи тим, що визнання посівів кукурудзи речовим доказом у кримінальному провадженні не є підставою для накладення арешту на це майно. Стороною обвинувачення не наведено, яким же критеріям речового доказу, визначеного положеннями ст. 98 КПК України, воно відповідає, що саме врожай має довести або спростувати, які сліди кримінального правопорушення на ньому збереглись.

Більш того, прокурором не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, є предметом протиправної діяльності, об`єктом або знаряддям вчинення злочину.

Звертають увагу, що посівна компанія ДП зумовлена вказівками НААН України, що стверджується відповідними листами, а також на наявність кредиторської заборгованості підприємства на 48 мільйонів гривень, оскільки власником посівів та врожаю є виключно ДП.

Стороною обвинувачення також не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тощо посівів та яким чином накладення на нього арешту дозволить досягти дієвості кримінального провадження.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, представників власників майна, перевіривши матеріали клопотання та представлені слідчим матеріали кримінального провадження № 0000447 від 16.05.2025 , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до частково задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.131КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст.173КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000447 від 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

02 вересня 2025 року, повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

З пред`явленої підозри вбачається , що ОСОБА_7 , виконуючи обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в межах Волинської області, у період з лютого по березень 2025 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи всупереч інтересам служби, що виразилось у порушенні положень СтатутуДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», зокрема п. 4.2., 8.4., п.п. 6.1.3., за попередньою змовою із завідуючим господарством вказаного підприємства ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що земельна ділянка із кадастровим номером:04:002:0012 площею 94,4066 га, що знаходиться в межах Копачівської сільської територіальної громади Луцького району Волинської області, перебуває у державній власності, а ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», у свою чергу, наділене виключно правом постійного користування вищевказаною земельною ділянкою, уклавши із посадовими особами ТОВ Вербена попередню усну домовленість про майбутню легалізацію у правовому полі господарської діяльності вказаного товариства на земельній ділянці, що на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», надала дозвіл вказаному приватному суб`єкту господарювання на обробіток, посів та збір урожаю на зазначеній вище земельній ділянці, тобто фактично розпорядилася нею, передавши у фактичне користування та володінняТОВ «Вербена», не маючи на це відповідного права.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 спричинено тяжкі наслідки державним інтересам, що виразилось у користуванні ТОВ «Вербена» земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, що перебуває у власності держави, без сплати суб`єктом господарювання необхідної за те орендної плати та ненадходженні до бюджету грошових коштів на суму 915 706 гривень 26 копійок, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Постановою слідчого від 06.09.2025 посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012, визнано речовими доказами.

Так, з урахуванням наявної в матеріалах підозри за ч.2 ст. 364 КК України об`єктом дій є земельна ділянка із кадастровим номером:04:002:0012 площею 94,4066 га, відтак з урахуванням того, що вказана земельна ділянка може бути предметом кримінально протиправних дій в межах розслідуваного кримінального провадження та відповідає критеріям визначених ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідність накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, які на ній розташовані.

Що стосується накладення арешту на посіви кукурудзи в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу щодо певного обмеження в контексті норм закону.

Судом встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026 на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України».

Згідно листів Національної академії аграрних наук України та Інституту сільського господарства Карпатського регіону, вказується про необхідність забезпечення посівів площ сільськогосподарських культур під урожай 2025 року (листи №10.2-21/59 від 05.02.2025, №10.2-21/25 від 16.01.2025, №10.2-21/25 від 05.02.ю2025, №170 від 06.02.2025)

Протягом березня квітня 2025 року між ТОВ Вербена та ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України» були укладені договори про надання послуг із використання сільськогосподарської техніки, саме послуг з дискування із використанням сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом та розхідними матеріалами земельних ділянок належних ДП.

Протягом квітня травня 2025 року між ТОВ ПрайСелл, ТОВ АГРОІНВЕСТ та ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України» також були укладені договори купівлі продажу добрив, насіння кукурудзи тощо.

Згідно копії звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року поданого 11.06.2025 ДП ДГ «Перше Травня» до Головного управління статистики у Волинській області, державним підприємством, на момент подачі звіту, було засіяно 564 га сільськогосподарської культури кукурудзи.

18 червня 2025 року, проведено огляд земельних ділянок сільськогосподарського призначення , що на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», в ході якого встановлено, що на земельних ділянках :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012 знаходяться посіви сільськогосподарської культури кукурудзи.

У подальшому, 05 вересня 2025 року проведено повторний огляд вищезазначених земельних ділянок, в ході якого встановлено, що в межах вказаних ділянок знаходиться вже зрощена сільськогосподарська культура кукурудза.

Звертаючись до суду із клопотанням, прокурор стверджує, що наявні на земельних ділянках посіви кукурудзи мають статус речового доказу у справі.

Разом з тим, під час розгляду клопотання не було встановлено з матеріалів провадження достатньо підстав, щоб вважати майно, вказане у клопотанні прокурора таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не зважаючи на винесення відповідного процесуального рішення слідчим про визнання речовими доказами від 06.09.2025 року.

Також, з матеріалів провадження слідує, що клопотання прокурора про арешт майна та додані до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна та обґрунтованого розміру шкоди у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, за змістом статті 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що посіви кукурудзи, на земельних ділянках, які не зібрано, тобто не встановлено вагу кукурудзи, , її вартість, із забороною розпоряджатися майном та використовувати його, не зможе бути використаний як доказ у кримінальному проваджені, тобто не дотримується мета накладення арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України; 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що подані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий у судовому засіданні зазначив, що метою арешту зазначеного врожаю також підстава застосування спеціальної конфіскації передбачених п.1 ч.1 ст. 96-2 КК України.

Пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

При цьому, згідно ч.4 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96--2 Кримінального кодексу України.

При цьому, згідно ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

У той же час, ч.1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159--1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209--1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239--1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364--1, 365-2 цього Кодексу.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 30.06.2022 року у справі за № 1-р/2022 визначено, що суб`єктом, щодо якого може бути застосована спеціальна конфіскація, є: засуджена особа (пункт 1 частини другої статті 961); особа, яка не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених КК України, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (частина третя статті 962); третя особа, якщо вона набула майно, зазначене у статті 962 КК України, від підозрюваного, звинуваченого, особи, яку переслідують за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої статті 962 КК України (частина четверта статті 962).

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, коли майно вилучається у особи, яка не є власником або добросовісним володільцем такого майна, а тому цей захід впливу на особу має некаральний характер, метою застосування якого є припинення використання грошей та іншого майна, набутих унаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, як цілі або засобу кримінально-протиправної діяльності.

З наведених норм кримінального та кримінального процесуального законів вбачається, що з метою спеціальної конфіскації арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно набуте безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, та така особа знала або повинна була знати, що таке майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалось (використовувалось) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення; 4) було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У той же час, за матеріалами клопотання відсутні відомості про те, що посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, на земельних ділянках ДП Дослідне господарство Перше Травня відповідають ознакам, визначеним у пунктах 1 - 4 частини першої статті 96-2 КК України.

Крім того прокурор просить накласти арешт на посіви вказаних сільськогосподарських культур, які ще не зібрані та не зазначає відповідальних осіб такого збору, при цьому у клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно та не зазначені конкретні родові та індивідуальні показники таких посівів, зокрема сорт, клас, рік врожаю тощо, а тому неможливо накласти арешт на абстрактну кількість врожаю, який ще не зібраний та підлягає зберіганню або передачі для реалізації лише після такого зібрання

Виходячи із наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами кримінального провадження підстав арешту майна із метою спеціальної конфіскації, як про це йдеться у клопотанні прокурора.

Отже, звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту на посіви кукурудзи, який ще перебуває у стадії дозрівання, стороною обвинувачення не наведено, яким же критеріям речового доказу, визначеного положеннями ст. 98 КПК України, відповідає вказане майно, що саме врожай кукурудзи має довести або спростувати, які сліди кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України на ньому збереглись.

Більш того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування передачі майна.

Дослідження наявних матеріалів дає підстави вважати, що прокурором у клопотанні не доведено яке значення має урожай на стадії дозрівання для досягнення завдань кримінального провадження. Стороною обвинувачення також не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тощо урожаю кукурудзи 2025 року та яким чином накладення на нього арешту дозволить досягти дієвості кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор серед іншого не доведе, що потреба досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, на даному етапі досудового розслідування беззаперечно встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності власника та володільця майна, на яке прокурор просить накласти арешт, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не відповідає законним критеріям та відповідності верховенства права, буде надмірним втручанням у права власника, за відсутності належного обґрунтування необхідності такого обмеження в законному праві на володіння майном, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000447 від 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 ч.5 ст.27 ч.2 ст.364 КК України на майно, на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, 2025 року посіву, що вирощується на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», , а саме на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що вирощується на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0012, площею 94,4066 га.

Заборонити ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», ТОВ «Вербена» та будь-яким іншим особам, крім осіб, залучених слідчим, прокурором до співробітництва щодо збирання, перевезення та зберігання врожаю, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном, зокрема вчиняти будь-які дії, пов`язані з обробітком та збиранням врожаю із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0012, площею 94,4066 га.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1