Номер провадження 1-кс/754/3792/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003149 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якому слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні:ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 16.11.2025 близько 23 години 00 хвилин невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки «Hyundai» модель «SantaFe», державний номерний знак НОМЕР_2 , срібного кольору, яка на праві власності належить ОСОБА_5 (ЄО81741).

В подальшому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 16.11.2025 близько 23 год. 00 хв., приїхав на автомобілі «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_3 , сірого кольору до двору багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 та, підійшовши до автомобіля, марки «Hyundai» модель «SantaFe» державний номерний знак НОМЕР_2 , срібного кольору, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи можливість настання злочинних наслідків у вигляді небезпеки для життя і здоров`я людей, які могли знаходитися за вказаною адресою, із використанням заздалегідь принесеної із собою ємності з легкозаймистою речовиною, облив вказаною рідиною автомобіль та за допомогою запальнички підпалив його, в наслідок чого сталося загорання автомобіля та виникла пожежа.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяно ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Таким чином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

17.11.2025 року допитано у якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зазначив, що він мав у власності автомобіль «Hyundai» модель «SantaFe» державний номерний знак НОМЕР_2 , срібного кольору, який він придбав у 2017 році на вторинному ринку. 16.11.2025 року приблизно о 20 год. 00 хв, припаркував автомобіль поблизу будинку по АДРЕСА_2 , на проїзді між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , навпроти сміттєвих баків. Після чого з цивільною дружиною прийшли до дому та почали займатися побутовими справами. В подальшому приблизно о 23 год. 10 хв., прокинувся від звуку, що був схожий на вибух балістичної ракети. В цей момент його цивільна дружина ОСОБА_7 повідомила, що палає їхній автомобіль, а саме: «Hyundai» модель «SantaFe», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, 17.11.2025 року до СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві від ВКП СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від начальника сектору боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки ВКП Деснянського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про те, що в ході супроводження даного кримінального провадження встановлено, що до вищевказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується абонентським номером НОМЕР_4 .

З метою доказування причетності абонента до вчинення даного кримінального правопорушення, під час досудового розслідування виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які містять інформацію про телефонні дзвінки абонентів мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_4 .

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користується мобільним телефоном НОМЕР_5 . Як пояснила ОСОБА_7 , вона в 2021 році розлучилася зі своїм першим чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який користується мобільним телефоном НОМЕР_6 . Ініціатором розлучення була вона. В подальшому у ОСОБА_10 виникли стосунки з ОСОБА_6 , які тривали до серпня 2025 року, ініціатором розриву була ОСОБА_7 , оскільки вона планувала відносини з ОСОБА_5 .

З метою перевірки причетності абонентів до вчинення даного кримінального правопорушення, під час досудового розслідування виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які містять інформацію про телефонні дзвінки абонентів мобільного оператору ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_6 , та НОМЕР_5 . У період часу з 00 годин 00 хвилин 01.01.2025 по 23 год. 59 хв. 18.11.2025 року.

Інформація, що буде отримана від операторів телекомунікаційних послуг, буде використана виключно для вирішення завдань кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Клопотання слідчого розглядається відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи про тимчасовий доступ до яких клопоче слідчий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, з-поміж іншого, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємниця спілкування, невтручання у приватне життя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України.

При цьому, звертаючись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, заявник, поміж іншого, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6 ч.2 ст. 160 КПК).

Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, тощо.

Так, відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_5 " та екстрених служб за телефонними номерами 112, НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та 104; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання.

Згідно з вимогами ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий в клопотанні просить надати доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003149 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України за період з 00 год. 00 хв. 01.01.2025 року по 23 год. 59 хв. 18.11.2025 року.

Лише в тому випадку, якщо сторона кримінального провадження, крім передбачених ч.5 ст. 163 КПК України обставин також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, не зазначено, яким саме способом за допомогою отриманих даних буде встановлено особу, яка причетна до вчиненого кримінального правопорушення, а також взагалі не наведено обґрунтування необхідності отримання тимчасового доступу до телефонних з`єднань абонентів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Так, з додатків до клопотання вбачаєтеся, що в даному кримінальному провадженні встановлено особу підозрюваного, а саме: ОСОБА_6 , який, під час допиту підозрюваного, визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному обсязі. Причетність ОСОБА_6 до даного правопорушення підтверджується й іншими доказами: відеозаписами з камер спостереження, консультаційним висновком спеціаліста, складеним за результатами освідування ОСОБА_6 тощо.

Клопотання слідчого не мотивоване, клопотання і додатки до нього не містять фактичних доказів на обґрунтування необхідності отримання тимчасового доступу саме до номеру абонента НОМЕР_5 , яким користуються співмешканка ОСОБА_7 , та НОМЕР_6 , яким користується її колишній чоловік ОСОБА_9 . Також слідчим не обґрунтовано необхідності отримання тимчасового доступу до інформації стосовно номеру телефону НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: рівність перед законом і судом (п.3 ч.1 ст. 7); повага до людської гідності (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України); таємниця спілкування (п. 7 ч. 1 ст. 7 КПК України); невтручання у приватне життя (п. 8 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Слідчим не наведено у клопотанні, яке саме доказове значення мають вказані у клопотанні дані, доступ до яких планується отримати, не доведено, що потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи і може бути виконано завдання розслідування, а отже слідчий суддя не вбачає можливості надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 132, 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003149 від 17.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1