Справа № 953/7414/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0002290 від 04.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї ракетної бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ч. 5 ст. 407 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї ракетної бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, бойові позиції якої, станом на 30.11.2023 розташовувалися поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 30.11.2023 самовільно залишив місце служби бойові позиції військової частини НОМЕР_1 НГ України та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

28.01.2024 солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув за місцем служби до військової частини НОМЕР_1 НГ України та повідомив про себе.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї ракетної бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, бойові позиції якої, станом на 30.11.2023 розташовувалися поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 27.02.2024 самовільно залишив місце служби бойові позиції військової частини НОМЕР_1 НГ України та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

30.07.2024 солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув за місцем служби до військової частини НОМЕР_1 НГ України та повідомив про себе.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї ракетної бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, бойові позиції якого, станом на 05.08.2022 розташовувалися поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 05.10.2024 не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ) з лікувального закладу комунального некомерційного закладу Харківської обласної ради «Обласний медичний центр урології та нефрології ім. В.І. Шаповалова».

11.06.2025 солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про себе.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України.

12.01.2026 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 має намір продовжити проходити військову службу в Збройних силах України у складі військової частини НОМЕР_2 , розуміє наслідки закриття справи. Підтвердженням наміру добровільного проходження військової служби є його заява та письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження відносно останнього, оскільки, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України. Отже, існують усі передбачені ч.5 ст. 401 КК України підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні добровільно звернувся до суду із заявою про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні вважав, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає задоволенню.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Дослідивши клопотання та матеріали справи, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 285, ч.3 ст. 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічні норми викладені у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї ракетної бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, та який 12.01.2026 добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутись для продовження проходження військової служби у військовій частині.

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 останній надає згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутись для продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Так, ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб з моменту оголошення ухвали до 09.08.2025 включно з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 90 840 грн. (3028 х 30 = 90 840 грн).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.09.2025, включно, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 90 840,00 грн (3028,00 х 30 = 90 840,00 грн).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.11.2025, включно, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 75 700,00 грн. (3028,00 х 25 = 75 700,00 грн).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22.11.2025, включно, з визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560,00 грн. (3028,00 х 20 = 60 560,00 грн).

26.11.2025 обвинувачений ОСОБА_4 звільнений з-під варти, у зв`язку із внесенням визначеної суми застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи, що суд звільняє ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриває кримінальне провадження, запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання ухвали законної сили, залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

За наведених обставин, грошові кошти в сумі 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят, 00) грн, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (UA0006674) в якості застави за ОСОБА_4 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2025 у справі № 953/7414/25, після набрання ухвалою законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290 від 04.04.2024 щодо ОСОБА_4 за висунутим обвинуваченням за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання ухвали законної сили, - залишити без змін.

Грошові кошти в сумі 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят, 00) грн, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (UA 0006674) в якості застави за ОСОБА_4 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2025 у справі № 953/7414/25, після набрання ухвалою законної сили повернути ОСОБА_6 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити Київський районний суд м. Харкова та Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про поновлення ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після заінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якшо її не скасовао, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026.

Суддя ОСОБА_1