УХВАЛА

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 758/13281/21

провадження № 51-4616ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас адвокат, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Враховуючи повноваження Верховного Суду, захисник посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час прийняття рішень та не погоджуючись зі зробленими в них висновках не конкретизує, які норми КПК було порушено і чому вони є істотними.

Крім цього, у касаційній скарзі адвокат, оскаржуючи судові рішення, не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, зазначаючи про допущені порушення, не вказує, які його доводи не відображенні у рішеннях, на які з них не надана відповідь, які обставини ним не були враховані та як вони впливають на обґрунтованість та мотивованість прийнятих рішень.

Вказуючи на протиправну поведінку потерпілого, захисник не зазначає як це впливає на правову кваліфікацію дій підзахисного.

Посилаючись на необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_4 , касатор належним чином не обґрунтовує, які порушення допустили суди, з урахуванням вимог ст. 337 КПК.

Крім того, скаржник не обґрунтував, коли він заявляв клопотання про додатковий допит свідків, яких саме свідків, хто йому відмовив, які розбіжності містяться в їх показаннях та як вони могли вплинути на законність і обґрунтованість судових рішень.

Стверджуючи, що висновки суду суперечать доказам та не містять мотивів відхилення доводів захисту не конкретизує, що це за доводи, яким саме доказам вони суперечать і як вони вплинули на законність прийнятих рішень.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, захиснику потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати скаржнику 15 днів для усунення виявлених недоліків - з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3