Справа № 405/6817/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0002490 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2025 року о 18:30 годині інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 спільно з інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , знаходячись на чергуванні в складі екіпажу «Ліана-102», прибули на відпрацювання виклику за адресою м. Кропивницький, вул. Кавалерійська 17/19, де відбувався «конфлікт», в якому брав участь ОСОБА_6 . По приїзду на місце події працівників батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції конфлікт було вичерпано, що не потребувало участі працівників поліції.

Надалі, у ОСОБА_6 , який знаходився на подвір`ї ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на спричинення побоїв працівнику поліції у зв`язку із виконанням останнім своїх обов`язків, на що ОСОБА_6 під приводом задати питання позвав до себе інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 , на що останній погодився та зупинився.

В подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи що перед ним перебуває працівник поліції, який згідно Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 являється працівником правоохоронного органу, який має на собі формений одяг та розпізнавальні знаки розрізнення, що вказують на належність до органів Національної поліції України, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел на спричинення побоїв потерпілому у зв`язку із виконанням останнім своїх обов`язків, діючи умисно та цілеспрямовано в момент коли інспектор ДПП ОСОБА_4 стояв на місці, наблизився до нього впритул, та застосовуючи фізичну силу, наніс не менше двох ударів кулаками рук в обличчя останнього. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 сильного фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_6 відразу після вчиненого правопорушення було обмежено в пересуванні та застосовано спеціальний засіб кайданки.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що всі обставини скоєного ним протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Показав, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 12.10.2025 йшов до сусіднього села, його зупинили працівники патрульної поліції та запитали в нього документи. Оскільки у нього не було документів, його відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 до м. Кропивницький. Там у нього відбувся конфлікт, працівники ТЦК викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то конфлікт вже було вичерпано. Коли працівники поліції пішли, він гукнув одного із них. Коли працівник поліції, який був одягнений у формений одяг, підійшов до нього, він ( ОСОБА_6 ) наніс йому два удари в область обличчя. Після цього на нього одягнули кайданки. Він розуміє, що діяв протиправно по відношенню до працівника правоохоронного органу. В скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти, вибачився перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив позицію, що міру покарання він просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні умисних дій, що виразилися в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисні дії, що виразилися в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України судимостей не має, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, але неофіційно підробляє різноробочим, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що останньому слід призначити запропоноване прокурором покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі.

Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , який в скоєному щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх дій, на що вказує його процесуальна поведінка, неофіційно підробляє різноробочим, тобто займається суспільно-корисною працею, та беручи до уваги наявність поряд із обставиною, яка обтяжує покарання, обставини, яка його пом`якшує, а також враховуючи позицію потерпілого, який питання щодо міри покарання залишив на розсуд суду, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень статті 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін домашній арешт.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Речові докази по справі, а саме:

?два диски формату DVD-R з відеозаписом подій за 12.10.2025 з камери відео спостереження внутрішнього двору ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0002490 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0002490;

?медичну картку стаціонарного хворого № 14978 на ім`я ОСОБА_4 , 1996 року народження, яка передана на відповідальне зберігання до КНП «КОЛ КОР» за адресою м. Кропивницький, пр. Університетський, 2/5 після набрання вироком законної сили залишити в КНП «КОЛ КОР».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_9