Номер провадження 1-кс/404/4425/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль по матеріалам кримінального провадження №0000556 за ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Мерседес Бенс 420, державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN НОМЕР_2 ) власником якого є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого за законом є ОСОБА_6 .

Представники сторони обвинувачення переконують, що був факт незаконного заволодіння транспортним засобом. Згодом авто вилучили, визнали речовим доказом і мають намір використати транспортний засіб при доказуванні в суді. Наполягає встановити заборону користування, розпорядження і відчуження транспортним засобом. Пропонує накласти арешт для збереження речового доказу. Слідчий вимоги підтримав.

СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню, відомості про яке внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Визначення обґрунтованої підозри, згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Згідно ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

ОСОБА_5 зареєстрований як власник спірного автомобіля, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в реанімації Обласної лікарні м. Кропивницький.

ОСОБА_7 діє за довіреністю від 10.10.2024 зареєстрованою в реєстрі №3731 № 3731, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від імені ОСОБА_6 , яка є її донькою та наразі перебуває за кордоном, та не має змоги приїхати в Україну.

Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17 червня 2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського територіального округу у межах спадкової справи №3/2024 зареєстрованого в реєстрі №1480 ОСОБА_7 є спадкоємцем померлого батька, ОСОБА_5

ОСОБА_7 повідомила на лінію 102, наступні обставини: приїхали оформити спадщину на автомобіль та грошові кошти, виявили що з гаража зник автомобіль Мерседес Бенс 420, державний номерний знак НОМЕР_1 , (VIN НОМЕР_2 ), власник автомобіля чоловік ОСОБА_5 .

Донька заявниці ОСОБА_6 вступила в спадщину, вважається тепер власником автомобіля.

В ході досудового розслідування, було встановлено місцезнаходження вказаного автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 повідомив що, мав дружні відносини з ОСОБА_5 , так як останній мав захворювання, перестав користуватись автомобілем, то запропонував ОСОБА_9 придбати його, але внаслідок захворювання останнього не встиг переоформити вищевказаний автомобіль, так як перебував у лікарні, після чого помер.

Власник усвідомлював наслідки правомірної експлуатації транспортного засобу на території України, ОСОБА_5 добровільно передав транспортний засіб та ключі з брелоком сигналізації центрального замка.

Сукупність усвідомлених послідовних дій власника уповноважили ОСОБА_9 на правомірне відкрите безперешкодне право користування транспортним засобом.

Особа з лютого 2023 правомірно використовувала набуте нею право експлуатації автомобілем, у зв`язку із цим публічно, відкрито користувалась рухомим майном.

Згідно ст. 237 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Протягом тривалого часу потерпілий не вчинив законних дій спрямованих на повернення майна.

У порядку ст. 1212 ЦК не звернувся у позовному провадженні про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Необхідно перевірити насамперед достовірність показань потерпілого ( ст. 96 КПК України), чого зроблено не було. Для доведення недостовірності показань сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність. До усунення цього недоліку, арешт авто стане передчасним.

Відповідно до змісту пункту першого примітки до ст. 289 КК України, незаконним заволодінням транспортним засобом вважається умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі. Таке заволодіння може бути вчинене таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз. Закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися внаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу з моменту встановлення контролю над ним.

Всупереч приписувказаного закону, слідчий з прокурором не подав доказів на підтвердження ознаки саме незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого.

Без уваги представників сторони обвинувачення залишається істотна обставина проте, що власник транспортного засобу свідомо правомірно передав автомобіль і транспортний засіб безперервно, відкрито, правомірно, з лютого 2023 року знаходився у ОСОБА_9 . Отже не існувало ознаки протиправного заволодіння транспортним засобом або поза волею власника вилучення автомобіля, адже особа отримала таке авто у тимчасове користування на підставі добровільного волевиявлення власника.

Заявлене клопотання вирішено з додержанням правил частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України у межах заявлених вимог, доводів та долучених до клопотаннядоказів.

Обставини зазначені клопотанні та долучені до нього додатки не доводять обґрунтованості події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки особа законно набула право користування належним потерпілій автомобілем. Правильність висловленого твердження підтверджується правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду. (справа № 755/16101/16-к; провадження № 51-3140км19).Через недоведеність підозри, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення, у тому числі накладення арешту та встановлення заборон на автомобіль.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу. Також відсутній ризики спроби приховати, пошкодити, втратити майно .

Слідчий з прокурором не надав достатніх даних, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» суд підкреслив, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами до тримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" протиСполученогоКоролівства" (AGOSI v. theUnitedKingdomвід 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль по матеріалам кримінального провадження №0000556 за ч. 2 ст. 289 КК України,- відмовити

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1