Провадження № 1-кс/643/5964/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання старшого слідчого 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000979, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ст. ч. 2 ст. 113 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до чергової частини ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що 27.09.2025 року близько 20 год. 25 хв. невстановлені особи за допомогою невстановленого вибухового пристрою з метою ослаблення держави вчинили вибух на 7 кілометрі перегону «Буди-Люботин» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до пошкодження залізничних колій.

Крім того, відповідно до повідомлення 4 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області в ході виконання заходів з протидії диверсійній, розвідувальній-підривній, терористичній діяльності спецслужб рф на шкоду державній безпеці України отримано відомості, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання вказівки представника держави агресора російської федерації готується вчинити диверсію на залізничному сполученні в Харківському регіоні.

Так, 28.09.2025 в період часу з 00:20 по 02:10 слідчим СВ УСБУ в Харківській області здійснено огляд місця події на місцевості за координатами вказаними у клопотанні поблизу населеного пункту Джерельне Харківського району Харківської області.

На виконання доручення слідчого від 28.09.2025, від оперативного підрозділу отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до здійснення розвідувально-підривної діяльності на території м. Харкова та Харківської області під кураторством представника спецслужб рф. Крім того встановлено, що сім-картку та флеш-накопичувач придбавалися саме ОСОБА_5 .

Так, в період з 22:37 17.10.2025 по 01:04 18.10.2025 слідчим СВ УСБУ в Харківській області, проведено огляд місця події за географічними координатами вказаними у клопотанні, під час якого виявлено та вилучено майно ОСОБА_5 :

1.вибухова речовина, за зовнішніми ознаками схожа на пластид;

2.електродетонатор «ЭДП» з дротами жовтого кольору;

3.невідомий пристрій, який виконаний з полімеру зеленого кольору;

4.первинне пакування вилучених речовин та предметів.

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Під час вказаного особисто обшуку встановлено, що вилучені предмети можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також є носієм інформації, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 19.10.2025, вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та задоволити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 разом з клопотанням надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 від 19.10.2025 вилучені речі, а саме:

1.вибухова речовина, за зовнішніми ознаками схожа на пластид;

2.електродетонатор «ЭДП» з дротами жовтого кольору;

3.невідомий пристрій, який виконаний з полімеру зеленого кольору;

4.первинне пакування вилучених речовин та предметів - визнано речовими доказам.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання надійшло до суду 19.10.2025, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим з 22:37 17.10.2025 по 01:04 18.10.2025 в ході огляду місця події, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1.вибуховою речовиною, за зовнішніми ознаками схожою на пластид;

2.електродетонатором «ЭДП» з дротами жовтого кольору;

3.невідомим пристроєм, який виконаний з полімеру зеленого кольору;

4.первинним пакування вилучених речовин та предметів.

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1