Справа № 202/7250/21
Провадження № 1-кс/202/7025/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою, в якій просить визнати причину пропуску строку на звернення зі скаргою; визнати незаконною постанову слідчого ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України та скасувати її.

В обгрунтування вказаної скарги посилається на те, що 24.05.2018 року ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження, що відповідно до акту судово-медичного дослідження, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньо-шкіряного крововиливу у виличній області ліворуч, синця та ссадна в завушній області ліворуч з переходом на задню поверхню вушної раковини, ділянок осаднення правої верхньої кінцівки. З вказаного приводу від одразу звернувся до поліції та 01.09.2021 року було відкрите кримінальне провадження. В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 було допитано як свідка, при цьому в листі поліції зазначено, що 01.10.2021 року його було визнано потерпілим. Заявнику не відомо чи проводились в рамках даного кримінального провадження інші слідчі дії, окрім його допиту в якості свідка, оскільки про жодні інші процесуальні дії в постанові про закриття кримінального провадження не зазначено.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляду скарги за його відсутності, в заяві вказав, що вимоги скарги підтримує.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, до суду надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із великим обсягом службових обов`язків, однак жодних документів на підтвердження зайнятості у слідчих-розшукових діях, тощо не надав, в зв`язку з чим розгляд скарги було відкладено, проте 06.10.2025 року слідчий повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, зокрема копію оскаржуваної постанови, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови (ч. 5, 7 ст. 110 КПК України).

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним». Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК).

Так, статтею 2 КПК України визначено, що одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями ст. 25 КПК України прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що однією з підстав для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

За змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що, зокрема, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, вищенаведені положення кримінального процесуального законодавства передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування. Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 28.02.2022 року закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження слідчий не обґрунтував про відсутність складу кримінального правопорушення, а лише зазначено, що проведеними під час здійснення досудового розслідування слідчими (розшуковими) діями, виявити та задокументувати причетність до злочину будь яких осіб не виявилося можливим, про підозру в рамках кримінального провадженні нікому не повідомлялося, при цьому слідчим не вказано які саме слідчі-розшукові дії було проведено в рамках даного кримінального провадження, не допитано ОСОБА_4 в якості потерпілого, не встановлено інших свідків, а також обставини, які б давали підстави вважати, що у даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення.

Тобто слідчий юридично не проаналізував, яка саме складова відсутня у оцінюваному ним діянні та не дав оцінку причинному зв`язку між діянням та суспільно небезпечними наслідками, які наступили, або ні внаслідок його вчинення.

Таким чином, ненадання вказаним обставинам належної правової оцінки свідчить про неповноту досудового розслідування та порушення вимог статей 9, 22 та 91 КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування забезпечити повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, основною метою діяльності органів досудового розслідування є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою ефективного виявлення обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, які його вчинили, та прийняття відповідного процесуального рішення.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний був діяти в межах та у спосіб, передбачений КПК України. Зокрема, він мав здійснити всі можливі заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, належно оцінити зібрані докази в їх сукупності, встановити істину у справі та лише після цього ухвалити обґрунтоване рішення про її закриття.

Постанова про закриття кримінального провадження, як процесуальний документ, повинна відповідати вимогам, установленим статтею 110 КПК України, зокрема містити належне мотивування, виклад фактичних обставин справи, посилання на відповідні докази, правову оцінку діяння та конкретне правове обґрунтування рішення про припинення кримінального переслідування.

Разом з тим, аналіз змісту оскаржуваної постанови свідчить про її формальний характер, відсутність достатніх підстав та належного правового обґрунтування прийнятого рішення, а також неналежну оцінку доказів, наявних у матеріалах провадження.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню як необґрунтована та такою, що прийнята з порушенням норм кримінального процесуального права.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зважаючи на наведені у скарзі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, слідчий суддя вважає, що заявником пропущено строк подання скарги на бездіяльність слідчого (дізнавача) з поважних причин, у зв`язку із чим указаний строк підлягає поновленню.

Що стосується вимог про визнання незаконною постанови про закриття кримінального провадження, то слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, до повноважень слідчого судді не відносить винесення ухвал про визнання незаконною постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , строк для звернення до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00002004 від 29.09.2021 року за ч. 2 ст. 187 КК України.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1