Справа № 277/1399/23
УХВАЛА

іменем України

"30" грудня 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000112 від 12.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України

в с т а н о в и в:

В провадженні Ємільчинського районного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_12 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0000112 від 12.03.2021 року на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення про підозру.

Клопотання мотивоване тим, що на думку сторони захисту з моменту фактичного обмеження сторони захисту у здійсненні права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України (26.09.2023 року) і до моменту фактичного надіслання копії обвинувального акту з перекладом на російську мову (22.07.2025 року) його підзахисному ОСОБА_4 , який у недостатній мірі володіє українською мовою, минуло більш ніж півтора року, що є явним недотриманням вимог ст.219 КПК України та має наслідком сплив строків досудового розслідування.

Крім того захисник зазначає, що сторона обвинувачення не забезпечила ОСОБА_4 можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України мовою, яку він розуміє та не забезпечила переклад основних процесуальних документів, чим порушила право на захист останнього.

Тобто, сторона захисту стверджує, що обвинувальний акт у кримінальному провадження №0000112 від 12.03.2021 року направлено до суду поза межами строку досудового розслідування.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також захисники останніх повністю підтримали клопотання про закриття кримінального провадження та просили його задовольнити, оскільки викладені в клопотанні обставини, які повністю підтверджуються матеріалами справи, безумовно свідчать про істотне порушення стороною обвинувачення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання сторони захисту заперечував, посилаючись на дотримання органом досудового розслідування вимог КПК України та проведення всіх необхідних процесуальних дій у межах строку досудового розслідування.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і долучені до нього додатки, клопотання сторони захисту й додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження в межах порушеного питання, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (ст.290 КПК).

Згідно зі ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч.2 ст.113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Згідно положень ч.5 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК України, а також виконання ним приписів ст.219 КПК України у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у рішеннях від 16 лютого 2022 року у справі №711/3111/19 та від 24.10.2022 у справі №216/4805/20.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження з наведених у клопотанні підстав, суд виходить з такого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12.03.2021 року начальником СВ Новоград-Волинського РВП внесено відомості до ЄРДР за №0000112 за фактом привласнення коштів державного службовими особами ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Староолександрівка+», ТОВ «СГП «Дніпро» під приводом отримання дотацій на придбання ВРХ, за ч.3 ст.191 КК України.

20.01.2023 року в ході досудового розслідування кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 23.01.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 , а 12.04.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , тобто строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 12.03.2021 року почав обраховуватись з 20.01.2023 року, а саме з моменту вручення першого повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_7

12 квітня 2023 року під час вручення повідомлення про підозру підозрюваний ОСОБА_4 в даному повідомленні російською мовою зазначив, що суть даного документа йому повністю не зрозуміла, оскільки він складений мовою, якою він вільно не володіє. (Т.5 а.с.105-114).

Того ж дня захисником підозрюваного ОСОБА_4 було заявлено клопотання про забезпечення останнього правом користуватись послугами перекладача, у зв`язку з не володінням українською мовою. (Т.2 а.с.66-67).

Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тобто, строк досудового розслідування мав сплинути 20.03.2023 року.

Згідно п.3 ч.4 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

15.03.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк досудового розслідування було продовжено до 4 місяців, тобто до 20.05.2023 року, а ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2023 строк досудового розслідування було продовжено до 6 місяців, тобто до 20.07.2023 року.

05 липня 2021 року слідчий за дорученням прокурора виготовив повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в яких зазначив про можливість стороні захисту отримати доступ до матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, починаючи з 05 липня 2021 року.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 14 липня 2021 року слідчим надано підозрюваному ОСОБА_4 доступ до матеріалів кримінального провадження №0000112 від 12.03.2021 року в 31 (тридцять одному томі), з яких захисник ознайомився з трьома томами, а підозрюваний ОСОБА_4 - з одним томом, зазначивши російською мовою, що з томом №17 ознайомився в повному обсязі шляхом візуального огляду.

В подальшому, 26.07.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира у даному кримінальному провадженні було частково задоволено клопотання сторони обвинувачення та встановлено строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування до 26.09.2023 року.

27 вересня 2023 року у кримінальному провадженні було складено обвинувальний акт, який 03.10.2023 року надійшов до Ємільчинського районного суду Житомирської області.

Того ж дня, а саме 27.09.2023 року прокурором було вручено підозрюваному ОСОБА_4 обвинувальний акт українською мовою, а захисником підозрюваного ОСОБА_4 було заявлено клопотання про вручення обвинувального акту останньому арабською мовою, у зв`язку з не володінням українською мовою. (Т.2 а.с.69-70).

25.07.2024 року ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області задоволено клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, у зв`язку з неврученням вказаного процесуального документу разом з реєстром матеріалів кримінального провадження обвинуваченому мовою, якою він достатньою мірою володіє.

06.12.2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду вищевказану ухвалу було скасовано із зазначенням в тексті судового рішення, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні та зобов`язати прокурора вручити обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувальний акт в перекладі на рідну мову чи мову, якою останній володіє досконало, та відповідно до ч.1 ст.68 КПК України залучити відповідного перекладача з метою реалізації обвинуваченим його процесуальних прав.

29.05.2025 року ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області зобов`язано прокурора вручити обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувальний акт в перекладі на російську мову, якою останній володіє досконало та залучено перекладача до участі у кримінальному провадженні для перекладу судового процесу та процесуальних документів.

22.07.2025 року прокурором скеровано на адресу обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувальний акт в перекладі на російську мову.

Таким чином, з моменту фактичного обмеження сторони захисту у здійсненні права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України (26.09.2023 року) і до моменту фактичного надіслання копії обвинувального акту з перекладом на російську мову (22.07.2025 року) минуло більш ніж півтора року, що є явним недотриманням вимог ст.219 КПК України та має наслідком сплив строків досудового розслідування.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є громадянином Лівану, уродженцем м. Бейрут Ліванської Республіки, останній неодноразово пояснював, що не в достатньої мірі володіє українською мовою, в побуті спілкується виключно російською мовою, і відповідно, потребує перекладача, про що свідчать заявлені захистом клопотання про забезпечення права на користування ОСОБА_4 послугами перекладача та виконання процесуальних вимог щодо вручення обвинувального акту. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні перекладач не залучався. Після завершення досудового розслідування ОСОБА_4 отримав копію обвинувального акту українською мовою.

Рідною для ОСОБА_4 та державною мовою Ліванської Республіки є арабська мова.

Однак, жоден документ, складений під час досудового розслідування, а також обвинувальний акт, не були перекладені арабською чи російською мовою, що позбавило останнього можливості скористатись правом, передбаченим ст.42 КПК України, а саме отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє.

Так, під час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , вручення обвинувального акту від 27.09.2023 року, ОСОБА_4 неодноразово наголошував, у тому числі письмово, що він не володіє українською мовою на рівні, достатньому для усвідомлення суті обвинувачення.

На спростування доводів клопотання сторони захисту прокурором до заперечень додано зокрема копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 15.03.2023 року, протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 06.08.2021 та 21.11.2021 року. На думку суду дані документи не спростовують доводів сторони захисту, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, а відповідно до протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, ОСОБА_4 спілкувався виключно російською мовою.

Відповідно до приписів ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

За правилами ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою право користуватись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження у перекладі на їх рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.

Згідно п.18 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Право обвинуваченого на одержання допомоги перекладача також є невід`ємною складовою закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд.

Перекладу підлягають не всі документи кримінального провадження, а тільки основні, що дають можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій.

Дотримання вказаних приписів забезпечує належну реалізацію права підозрюваного, обвинуваченого на захист.

Відповідно до ч.9 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Як встановлено судом, 14 липня 2021 року під час надання підозрюваному ОСОБА_4 доступу до матеріалів кримінального провадження останній ознайомився лише з одним з тридцяти одного томів, зазначивши в протоколі російською мовою, що з томом №17 ознайомився в повному обсязі шляхом візуального огляду. Разом з тим в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 14.07.2023 року відсутні відомості, з якими саме матеріалами в томі №17 був ознайомлений підозрюваний ОСОБА_4 , тобто не зазначено найменування таких матеріалів.

Суд вважає, що стороною обвинувачення в порядку ст.29 КПК України не було забезпечено підозрюваному ОСОБА_4 , який недостатньо володіє державною мовою право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування належним чином, оскільки перекладач до участі у даній процесуальній дії не залучався, жодний процесуальний документ не було перекладено мовою, якою володіє обвинувачений, а тому суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не виконано вимоги ст.290 КПК України в частині ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 з матеріалами справи. Вказане порушення вимог кримінального процесуального законодавства є істотним та унеможливлює здійснення процесуального захисту обвинуваченим належним чином.

Надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК є процесуальною дією, яка має індивідуальний характер, тобто стосується конкретного учасника кримінального провадження, і не може делегуватися захиснику. Доступ до матеріалів кримінального провадження має надаватися всім учасникам кримінального провадження зі сторони захисту.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у справі №755/25/21 від 25.11.2024 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, оскільки стороною обвинувачення не виконано вимоги ст.290 КПК України в частині ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування, обвинувальний акт в перекладі на російську мову останньому вручено 22.07.2025 року, а тому клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування після повідомлення про підозру підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що у Постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 05 серпня 2025 року у справі №363/4797/19 (провадження №51-5284км24) Суд наголосив: якщо провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, воно закривається в цілому, а не лише щодо конкретного обвинуваченого.

Щодо цивільного позову прокурора в інтересах держави до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає таке.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 7 постанови №12 від 23.12.2005 року Пленум Верховного Суду України зазначив, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов прокурора в інтересах держави до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування - задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, внесене до ЄРДР 12 березня 2021 року за №0000112, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 05 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1