Справа № 442/7019/25
Провадження № 1-кс/442/1466/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025 за №0000535, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Трускавець Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 із середньою освітою, одруженого, на утриманні якого двоє дітей, не адвоката, не депутата, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, мідника майстерні зварювальної ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант,

з участю сторін:

прокурора - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернулась до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, з клопотанням про застосування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025 за №0000535, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що 08.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у зв?язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного було невідоме, здійснено, шляхом направлення повідомлення про підозру способом для вручення повідомлень - поштовим зв?язком у вигляді цінного листа (N?074) з описом до зареєстрованого місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Молодший сержант ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, мідником майстерні зварювальної ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , 28.01.2025 о 08:30 год. самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), перебуває поза межами вказаної військової частини, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує, а отже останній у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчий вказує, що обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: повідомлення про обставини, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення; матеріали службового розслідування з військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 13.07.2022, молодшого сержанта запасу ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду мідника майстерні зварювальної ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйон військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, справи, посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №26 від 28.01.2025, згідно якого солдата ОСОБА_5 вважати таким, що самовільно покинув військову частину з 28.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який виявив відсутність солдата ОСОБА_5 під час ранкового шикування; інші матеріали зібрані в ході досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме: п. 1, п.3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі. Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. В даному випадку у разі доведення вини ОСОБА_5 застосування ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку не є можливим, оскільки прямо заборонено у положенні ст. 75 КК України. Відтак, на думку слідчого, ОСОБА_5 побоючись реальної міри покарання, яка може бути застосована до нього у разі визнання його винним може переховуватися від суду.

Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідок ще судом не допитаний та надані ним під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ОСОБА_5 , на думку слідчого, свідчить те, що такому інкримінується вчинення тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби - за ч. 5 ст. 407 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий вказує, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, слідчий просить задоволити клопотання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали з мотивів, викладених у ньому. Слідчий наголосила, що строк досудового розслідування було зупинено 15.09.2005, відновлено з 07.11.2025. Термін строку досудового розслідування спливає через 53 дні.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що служив добровільно з 2022 року, від проходження військової служби не відмовляється, але не може бути на бойових позиціях за станом здоров`я. Йому не дали пройти ВЛК, без його відома він був переведений на службу в іншу військову частину. Просить застовувати домашній арешт або визначити розмір застави, оскільки має на утриманні хвору дружину та двох дітей.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив визначити свому підзахисному розмір застави, оскільки дане кримінальне правопорушення було ним скоєне через збіг відповідних обставин. Наголосив, що підозрюваний проходив військову службу добровільно, має намір повернутись на до збройних сил.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та вивчивши приєднанні до нього документи, заслухавши думки усіх присутніх учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 №37в термін по 10.02.2025 проведено службове розслідування у зв`яку із тим, що молодший сержант ОСОБА_8 , мідник майстерні зварювальної ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального бутульйону, був відсутній на шикуванні батальйону

Згідно з витягу із кримінального провадження №0000535 від 17.02.2025 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

08.09.2025 старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 складено та повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком).

Постановою слідчого ОСОБА_3 оголошено у розшук ОСОБА_5 та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000535.

07.11.2025 постановою слідчого відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють. Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «Охара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Матеріали поданого слідчим клопотання свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у мкримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про обставини, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування з військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025; Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 13.07.2022, молодшого сержанта запасу ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду мідника майстерні зварювальної ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйон військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, справи, посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою; Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №26 від 28.01.2025, згідно якого солдата ОСОБА_5 вважати таким, що самовільно покинув військову частину з 28.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який виявив відсутність солдата ОСОБА_5 під час ранкового шикування; інші матеріали зібрані в ході досудового розслідування.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за який відповідно до ч.5 ст.407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, характеризуючі дані, його майновий стан, слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доводи сторони обвинувачення про існування ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вливати на свідків у даному кримінальному провадженні достатнім, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обсягом доказів не підтверджено і з цих підстав слідчим суддею до уваги не приймається.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Крім того, у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, наявні усі підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою у межах строків досудового розслідувнаня.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, за ч.4 цієї ж статті під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Отже, ч.4 ст.183 КПК України визначає дискреційні повноваження слідчого судді, суду щодо вирішенні питання визначення застави. Поняття судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому законом, обирати між альтернативами за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог кримінального процесуального закону, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

З врахуванням вище наведеного, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, у рішенні від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції», що має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують та метою, яку прагнуть досягти, бо не буде відповідного балансу, якщо на особу покладено надмірний тягар. Відтак, запобіжний захід має бути обрано (продовжено) із врахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, встановлених ризиків та конкретної особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненому.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст.177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вчинення такого під час дії воєнного стану в особливий період, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку встановити заставу в межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст.194 КПК України.

З огляду на вищезазначене, клопотання необхідно задовольнити частково, з наведених вище мотивів і підстав.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, з можливістю застосування та визначення йому розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з 07.11.2025, 13 год 45 хв. до 29.12.2025 13 год.45 хв. включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

У випадку внесення вказаного розміру застави ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду, за першим викликом;

- не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, котрі дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали слідчого судді скерувати до Дрогобицького РВП ГУ у Львівській області, для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10 листопада 2025 року об 11 год.30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1