В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003541 від 09.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого не офіційно, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, в силу 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2025 року молодшим інспектором Дніпровського РВ УПО у м. Києві ОСОБА_5 та поліцейським-водієм взводу № 3 роти реагування Дніпровського РВ УПО у м. Києві ОСОБА_6 під час несення служби з охорони громадського порядку в Дніпровському районі міста Києва в складі автопатруля «Девіз-560» о 15:14 отримано виклик про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим вказаними працівниками поліції здійснено виїзд до зазначеної адреси.

Прибувши на місце виклику за даною адресою, о 15:23, перебуваючи у форменому одязі з відповідними розпізнавальними знаками поліції, зазначених працівників поліції на вулиці біля вказаного будинку АДРЕСА_2 зустріла заявниця ОСОБА_7 , яка провела їх до квартири АДРЕСА_3 , двері якої відкрила ОСОБА_8 , яка поскаржилася, що вдома буянить її чоловік - ОСОБА_3 .

На кухні квартири АДРЕСА_3 в той час знаходився ОСОБА_3 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, став поводити себе агресивно по відношенню до працівників поліції. Поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликали працівників Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для складення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_3 , а самі намагалися заспокоїти останнього.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свою неадекватну поведінку, у стані алкогольного сп`яніння, зачинився на кухні квартири, увімкнув газ на газових конфорках кухонної плити та запалив цигарку, про що повідомив по телефону своїй дружині ОСОБА_8 . У зв`язку з цим поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 09.11.2025 року, приблизно о 16:30, розблокували двері кухні та, з метою забезпечення власної безпеки та безпеки інших громадян, увійшли, щоб затримати ОСОБА_3 , оскільки останній в той час палив цигарку біля кухонної плити з відкрити газовими конфорками та біля нього на столі лежали ножі.

У ході затримання ОСОБА_3 , останній чинив фізичний опір та умисно вкусив працівника поліції ОСОБА_6 за праву руку, за ліву руку та за праву ногу, чим спричинив потерпілому фізичний біль та наступні тілесні ушкодження: два садна овальної форми на тильній поверхні лівої кисті в проекції дистальної третини 5-ї п`ясної кістки; горизонтально спрямоване лінійне садно на тильній поверхні 2-го пальця правої кисті в проекції верхньої третини дистальної фаланги; дугоподібної форми (випукла частина повернута доверху та дещо праворуч) ділянка осадження шкірних покровів на тильно-зовнішній поверхні правої кисті в проекції 2-ї п`ясної кістки на рівні проксимальної третини; майже вертикально спрямоване лінійне садно на переднє-зовнішній поверхні середньої третини правої гомілки, кожне з яких відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 345 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 09.11.2025 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у нього виник конфлікт з батьком, донькою та дружиною, під час якого його донька викликала працівників поліції. 09.11.2025 року о 15:23 працівники поліції прибули до його квартири за викликом. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, він почав чинити опір працівникам поліції, в ході чого вкусив працівника поліції ОСОБА_6 за праву руку, за ліву руку та за праву ногу. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде, готовий понести покарання відповідно до законодавства України. У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого. Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства. Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 345 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; готовий понести покарання відповідно до закону; дані про його особу, зокрема: молодий вік, працює не офіційно; одружений; маючий на утриманні неповнолітню дитину; проживає у м. Києві, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше не судимий; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України; думку сторони захисту - обвинувачений підтримав прокурора. Також суд враховує заяву потерпілого від 05.01.2025 року, в якій потерпілий поклався на розсуд суду з приводу покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 , є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій. Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у виді обмеження волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Приймаючи таке рішення без участі потерпілого, від якого є відповідна заява, в якій він не заперечував проти розгляду справи без його участі, суд виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду. Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні: - карта пам`яті та DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1