Справа № 727/1757/26
Провадження № 1-кс/727/627/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (по матеріалам досудового розслідування № 0000008 від 20.01.2026 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Потсдам, Німеччина, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на що полковника ОСОБА_4 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремої бригади сил територіальної оборони). ОСОБА_4 , будучи військовою посадовою особою військового формування у порушення вищевказаних вимог законодавства вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Встановлено, що 18.05.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2025 № 68 солдата ОСОБА_7 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 зараховано на посаду водія групи забезпечення заходів рекрутингу роти логістики військової частини НОМЕР_3 , з 04.03.2025 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та з 04.03.2025 справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 227 від 30.07.2025 призначено на посаду водія такелажного відділення господарського взводу роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 .

З 18.06.2022 по 26.12.2022 та з 07.01.2023 по 08.02.2023 брав безпосередню участь у бойових діях з захисту батьківщини від російської агресії поблизу населених пунктів Лиман Донецької області та Кремінна Луганської області.

Літом 2025 року військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_7 відповідно до Постанови КМУ №153 від 11.01.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби в Збройних Силах під час воєнного стану» подав відповідний рапорт та документи для отримання визначеної компенсації в сумі 1 000 000 гривень.

В грудні 2025 року (більш точної дати органом досудового не встановлено), полковник ОСОБА_4 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_3 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи достовірно обізнаним із положеннями Постанови КМУ №153 від 11.01.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби в Збройних Силах під час воєнного стану», усвідомлюючи свої службові повноваження, службове становище та пов`язані з цим можливості, тобто достеменно володіючи службовою інформацією щодо порядку та особливостей отримання визначеної вказаною Постановою компенсації в розмірі 1 000 000 гривень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів і мети незаконного збагачення, в ході особистої розмови із підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_7 висунув останньому вимогу про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 300 000 гривень в якості неправомірної вигоди за погодження ним поданих ОСОБА_7 рапорту та документів для отримання визначеної одноразової допомоги. При цьому, полковник ОСОБА_4 висловив ОСОБА_7 вказівку щодо передачі визначеної ним суми коштів в розмірі 300 000 гривень через іншого підлеглого військовослужбовця начальника складу ПММ військової частини НОМЕР_3 старшого сержанта ОСОБА_8 .

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився, при цьому розуміючи протиправність дій полковника ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

У подальшому, 30.01.2026 полковник ОСОБА_4 під час розмови із ОСОБА_7 на території військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про одержання ОСОБА_7 вказаної одноразової допомоги в розмірі 1 000 000 гривень, вчергове висловив ОСОБА_9 вказівку щодо подальшої передачі визначеної ним суми коштів в розмірі 300 000 гривень через ОСОБА_8 .

02.02.2026 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів і мети незаконного збагачення, надіслав ОСОБА_7 смс-повідомлення в якому повідомляв про необхідність зустрічі. На запитання ОСОБА_7 щодо мети зустрічі, а саме надання грошових коштів «комбригу», ОСОБА_10 ствердно підтвердив вказану інформацію.

В наступному, 03.02.2026 близько 11:10 год. на виконання попередніх домовленостей та вказівок полковника ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів і мети незаконного збагачення призначив ОСОБА_7 зустріч поблизу військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , де одержав від ОСОБА_7 попередньо визначену ОСОБА_4 суму грошових кошти в сумі 300 000 гривень за вчинення полковником ОСОБА_4 дій в його інтересах.

Того ж дня, 03.02.2026 ОСОБА_8 після одержання від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 300 000 гривень одразу ж з вказаною сумою неправомірної вигоди направився на територію військової частини НОМЕР_3 , що розташована за адресою АДРЕСА_3 , з метою їх подальшої передачі полковнику ОСОБА_4

03.02.2026 о 17:37 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Від дачі показів ОСОБА_4 згідно ст. 63 Конституції України відмовився.

04.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування або суду. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 3 000 000 грн. із визначенням обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою. Однак зазначили, що в разі задоволення клопотання, визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 266 240 грн. із визначенням обов*язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 20.01.2026р. до ЄРДР внесено відомості № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03.02.2026 о 17:37 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Від дачі показів ОСОБА_4 згідно ст. 63 Конституції України відмовився.

04.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, з матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом обшуку транспортного засобу за результатами якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди 300 000 гривень, іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім цього вважаю, що стороною обвинувачення доведено існування достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризиків, зазначених в клопотанні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, то на думку слідчого судді вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та є припущенням.

Задовольняючи клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального провадження, вважаю за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п`ятою ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Конституційний суд посилався на своє рішення у справі Поліція проти ОСОБА_11 від 25 жовтня 2013 року, в якому він визнав, що повинна бути пропорційність між сумою, яку заявник повинен внести для його звільнення під заставу та його фінансовими можливостями. Розмір застави не повинен бути занадто високим і повинен забезпечити присутність обвинуваченого на різних етапах кримінального провадження (рішення Суду в Mонгурас проти Іспанії ([ВП], №. 12050/04, § 79, ЄСПЛ 2010), рішення Конституційного Суду з справі Сальваторе Гаучі проти Генерального прокурора від 31 липня 1998 року) Крім того, в даних рішеннях було визнано, що під час встановлення суми, яка повинна бути внесена як гарантія суд також повинен розглянути інші обставини, такі як серйозність правопорушення та небезпеку для суспільства.

Гарантія, передбачена статтею 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

Визначаючи в клопотанні розмір застави в розмірі 3 000 000 грн. слідчий та прокурор посилаються на тяжкість кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, а також, що граничний розмір застави, який визначений ч.5 ст. 182 КПК України для тяжких злочинів є меншим від суми неправомірної вигоди.

Проаналізувавши, чи достатньо обґрунтували слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні свої рішення про визначення розміру застави для дотримання вимог статті 5 Конвенції, слідчий суддя приходить до висновку що визначення саме такого розміру застави 3 000 000 грн. є непомірним, не відповідає матеріальному та сімейному стану підозрюваного, а також посилаючись при визначенні розміру застави на суму неправомірної вигоди, яка складає 300 000 грн., просить визначити заставу в розмірі 3 000 000 грн., тобто в десять разів більше. Також суд бере до уваги заробітну плату підозрюваного ОСОБА_4 за період з березня 2024 року по грудень 2025 року, що склала близько 1 500 000 грн., а також наявність рухомого та нерухомого майна.

Таким чином, визначаючи розмір застави, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя бере до уваги обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , його матеріальний та сімейний стан, те, що є інвалідом другої групи внаслідок війни, пенсіонером, учасником бойових дій, має ряд нагород, одружений, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказаний розмір застави є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків та є помірним для нього, не порушує його права та права інших осіб, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 02 квітня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 532 480 (п`ятсот тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області

Код

Банк: Держказначейська служба України, м. Київ

Код банку отримувача: 37567646

Рахунок: UA0008745.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02 квітня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05.02.2026р.

Слідчий суддя ОСОБА_1