Справа № 455/2227/25
Провадження № 1-кс/455/350/2025
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000486 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 KK України,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2025 слідчий СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000486, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 23.10.2025 у ВП №1 Самбірського РВП поступило телефонне повідомлення від начальника 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС Нижанковичі (тип Б) ВПС «Смільниця» (тип Б) ОСОБА_5 про те, що 23.10.2025 приблизно о 11:20 год. у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Нижанковичі-Мальховичі», слідуючи на виїзд з України, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження прикордонного контролю, здійснюючи супровід своєї неповнолітньої внучки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не маючи письмової згоди її батьків на виїзд за кордон, що є підставою для подальшої відмови в перетині державного кордону України, надала інспектору прикордонної служби 2-ї категорії - перекладачу 2-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Нижанковичі (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США за допомогу у вирішенні питання щодо безперешкодного пропуску через державний кордон України її неповнолітньої внучки без письмової згоди її батьків. Під час проведення огляду місця події 24.10.2025 із робочого столу у службовому приміщенні працівників державної прикордонної служби, розташованому в пункті пропуску для автомобільного сполучення через державний кордон України «Нижанковичі-Мальховичі» вилучено грошові кошти, які згідно свідчень ОСОБА_9 , йому передала в якості неправомірної вигоди ОСОБА_6 , а саме дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: 1) LE81693270C 2009 року випуску; 2) LB09 року випуску, а також вилучено паспорт громадянина України для виїзду закордон, виданий органом державної міграційної служби №1202 від 25.06.2018 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із серійним номером FP381407, оскільки ОСОБА_6 заховала грошові кошти, які передавала в якості неправомірної вигоди серед паспорта та інших своїх документів.

Враховуючи вищенаведене, просить накласти арешт на грошові кошти, а саме дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: 1) LE81693270C 2009 року випуску; 2) LB16838489А 2009 року випуску, та паспорт громадянина України для виїзду закордон, виданий органом державної міграційної служби №1202 від 25.06.2018 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із серійним номером НОМЕР_1 які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 та котрі визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання, шляхом заборони ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаними грошовими коштами і паспортом.

В судове засідання слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явився, проте у поданому клопотанні просив розглянути таке без участі слідчого та прокурора.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат ОСОБА_10 подала до суду письмові заперечення проти клопотання слідчого про арешт майна, в яких зазначає наступне. Зокрема вказує, що ані клопотання про арешт майна, ані уточнення до клопотання про арешт майна не були погоджені прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_11 , не містили підпису останнього, дати погодження, що свідчить про недотримання вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, подачу клопотання неуповноваженою особою та є підставою для повернення клопотання. Більше того, з клопотання про арешт майна та уточнення до клопотання про арешт майна вбачається, що останні були винесені у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до ЄРДР № 0000386 від 24.10.2025 року, в той час як до обох складених слідчим документів було долучено витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000486 від 24.10.2025 року. Тобто у клопотанні про арешт майна, уточненні до клопотання про арешт майна зазначено різні номери кримінальних проваджень, які не співпадають з приєднаним витягом з ЄРДР. При цьому, в обґрунтуванні вказаного клопотання та уточнення до клопотання про арешт майна зазначено прізвище сторонніх осіб та обставини, які не мають жодного відношення до зазначеного у клопотанні провадження. Що стосується накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 серійний номер НОМЕР_2 , то відповідно до пункту 22 розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за №2503-ХІІ(далі Положення), в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові. При цьому, ОСОБА_6 не є затриманою особою або собою взятою під варту, а тому відсутні законні підстави для вилучення паспорту останньої. Згідно з пунктом 23 розділу І Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу. На підтвердження обґрунтованості вилучення паспорта громадянина України в клопотанні про арешт майна та уточнення до клопотання про арешту майна, датованих 24.10.2025 року нічого не зазначено. Крім того, як вказано вище, чинні нормативно-правові акти надають можливість вилучення, зокрема, паспорта громадянина України за умови його використання як знаряддя злочину, однак таке вилучення має бути здійснене з дотриманням визначеної процедури. Натомість цього зроблено не було, а тому є підстави для відмови у накладенні арешту на паспорт та негайному поверненні паспорту ОСОБА_6 . Зазначає, що у протоколі огляду місця події, складеному 23 жовтня 2025 року не зазначено про вилучення належного ОСОБА_6 паспорту для виїзду за кордон, поміщення його до спецпакету з подальшим опечатанням. Більше того, у вказаному протоколі вказано лише про вилучення 2 грошових купюр номіналом по 100 доларів США, серійні номери яких вказано в протоколі. Також, що даний протокол не підписано ОСОБА_6 , і відмова від підпису протоколу не оформлена у передбаченому законом порядку. З огляду на те, що з клопотання про арешт майна подано неуповноваженою особою, подане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у тому числі в клопотанні зазначені прізвища інших осіб, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, приймаючи до уваги приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, щодо здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, просить відмовити у задоволенні клопотання, негайно повернути тимчасово вилучене майно (грошові кошти у сумі 200 доларів США, номіналом по 100 доларів США) та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із серійним номером РР381407 особі в якої його вилучено - громадянину України ОСОБА_6 . Розглянути подане клопотання у відсутність представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 .

Оскільки в судове засідання не прибули всі особи які беруть участь у судовому провадженні, а тому у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування розгляду клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя, приходить до таких висновків.

Матеріалами клопотання встановлено, що у провадженні ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000486 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 KK України.

Згідно доданого до клопотання витягу із кримінального провадження №0000486, відомо, що 24.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 23.10.2025 у ВП №1 Самбірського РВП поступило телефонне повідомлення від начальника 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС Нижанковичі (тип Б) ВПС «Смільниця» (тип Б) ОСОБА_5 про те, що 23.10.2025 приблизно о 11:20 год. у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Нижанковичі-Мальховичі», слідуючи на виїзд з України, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження прикордонного контролю, здійснюючи супровід своєї неповнолітньої внучки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не маючи письмової згоди її батьків на виїзд за кордон, що є підставою для подальшої відмови в перетині державного кордону України, надала інспектору прикордонної служби 2-ї категорії - перекладачу 2-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Нижанковичі (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США за допомогу у вирішенні питання щодо безперешкодного пропуску через державний кордон України її неповнолітньої внучки без письмової згоди її батьків.

Орган досудового розслідування по даному кримінальному провадженні ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, слідчий, який здійснює досудове розслідування ОСОБА_3 , прокурор, який здійснює процесуальне керівництво є в.т.ч. ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 24.10.2025 визнано дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: 1) LE81693270C 2009 року випуску; 2) LB16838489А 2009 року випуску, та паспорт громадянина України для виїзду закордон, виданий органом державної міграційної служби №1202 від 25.06.2018 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із серійним номером FP381407, речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Проаналізувавши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що грошові кошти, а саме: дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: 1) LE81693270C 2009 року випуску; 2) LB16838489А 2009 року випуску; на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що дані грошові кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з урахуванням можливості використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні та відповідно до вищезазначених положень КПК України, вважаю, що є всі правові підстави для накладення арешту на зазначені грошові кошти шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, а відтак клопотання підлягає до задоволення в цій частині.

Що стосується накладення арешту на паспорт громадянина України для виїзду закордон, виданий органом державної міграційної служби №1202 від 25.06.2018 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із серійним номером НОМЕР_1 який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то в задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити, оскільки матеріалами клопотання не встановлено, що вказаний паспорт громадянина України для виїзду за кордон може містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, та такий відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчим у клопотанні не обґрунтовано та не доведено підстав арешту паспорта громадянина України для виїзду за кордон та необхідності такого арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відтак, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково.

Щодо інших доводів, викладених у письмових запереченнях, то слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Ч.2 ст.171 КПК України встановлені чіткі вимоги до змісту клопотання про арешт майна, з яким звертається до слідчого судді слідчий, прокурор, а саме: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається із клопотання про арешт майна, таке подане слідчим СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Подане до суду слідчим клопотання (у паперовій формі) підписане слідчим та прокурором.

Також із змісту клопотання вбачається, що таке містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання, у клопотанні викладено підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, доводи про визнання майна, на яке слідчий просить накласти арешт, речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також до клопотання долучено документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000486, в рамках якого подається клопотання.

А тому, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України, у зв`язку з чим дане клопотання не підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.107,131,132,170-173, 175, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000486 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 KK України - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме: дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна із наступними серійними номерами: 1) LE81693270C 2009 року випуску; 2) LB16838489А 2009 року випуску; - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними грошовими коштами.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1