Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мазники Деражнянського району Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Вищого антикорупційного суду знаходиться вказане кримінальне провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду. Судове засідання призначене на 22.09.2025 о 16 год. 30 хв.

04.09.2025прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 подав до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , строк дії яких закінчувався 14.09.2025 включно.

Розглянути вказане клопотання прокурора до закінчення строку дії обов`язків не виявилось за можливе у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_3 з 01 по 12 вересня 2025 року у відпустці відповідно до наказу Вищого антикорупційного суду від 21 серпня 2025 року №718/в «Про надання відпустки судді ОСОБА_3 ». Згоди на відкликання з відпустки судді ОСОБА_3 до управління організаційно-кадрового забезпечення діяльності суду не надходило.

Ухвалою суду від 15.09.2025, занесеною до журналу судового засідання, клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без розгляду.

У зв`язку зі спивом строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, 15.09.2025 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 місяці, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_9 , 1952 року народження;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження № 0000337 від 04.07.2024, у якому ОСОБА_6 обвинувачується за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

20.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 та його захисникам вручено обвинувальний акт, який 21.01.2025 був направлений на розгляд до суду. Вважає, що обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами, які наведені у його клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.07.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня фактичного затримання з альтернативою внесення застави у розмірі 4 000 000 грн та з покладенням відповідних обов`язків у разі внесення застави.

Вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений, а також зменшувався розмір застави, востаннє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.11.2024 було продовжено зазначений запобіжний захід та визначено розмір застави - 908 400 грн.

07.11.2024 за ОСОБА_6 було внесено заставу та звільнено його з-під варти, а тому він вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких, був неодноразово продовжений. Востаннє обв`язки були продовжені ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 14.07.2025 строком до 14.09.2025 включно.

04.09.2025 прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подано клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 .

У той же час, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 призначено на 15.09.2025, що унеможливило його розгляд.

Прокурор ствердив, що у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність у покладенні на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризик переховування від суду аргументований тим, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого корупційного правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі.

Окрім цього, досудовим розслідуванням було установлено, що ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення застосовував відповідні заходи конспірації - відмовлявся особисто зустрітися із ОСОБА_10 , переконувався, чи не має за ними візуального спостереження, що підтверджується матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, згідно з інформацією, зафіксованою у протоколі НС(Р)Д від 12.07.2024, ОСОБА_6 переконувався, чи все «тихо» та чи «все нормально», такі відомості свідчать про те, що він переймався тим, чи не знає хтось про отримання ним неправомірної вигоди.

Прокурор, посилаючись на рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 (параграф 80, заява № 33977/96) та рішення ЄСПЛ у справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, зазначив, що така обставина сама по собі вже може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення обвинуваченого.

ОСОБА_6 , маючи вищу юридичну освіту і значний досвід роботи в органах прокуратури та зв`язки у правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім цього, просив звернути увагу на те, що ОСОБА_6 на даний час звільнений з органів прокуратури, офіційно не одружений та не має неповнолітніх дітей на утриманні.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтований тим, що, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 шляхом умовлянь, підкупу, тиску на них, примушування до зміни показів чи відмови від надання показів.

Кримінальне провадження наразі перебуває на стадії судового розгляду, жоден зі свідків не допитаний судом, і, відповідно, його показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів.

Прокурор вказав, що з часу затримання ОСОБА_6 та обрання йому запобіжного заходу заявлені ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні не зменшилися та продовжують існувати.

Також просив врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, тобто спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Таким чином, встановлені в ході досудового розслідування та відображені у цьому клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення є переконливими та такими, що дають обґрунтовані підстави для покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 ряду обов`язків.

Прокурор ствердив, що зазначені обставини виправдовують покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, що визначені ухвалами від 18.07.2024, 09.09.2024, 01.11.2024, 10.12.2024, 30.01.2025, 24.03.2025, 19.05.2025, 14.07.2025.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просив задовольнити клопотання про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000337 від 04.07.2024 строком на два місяці.

Позиції учасників кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Пояснення надав аналогічні до змісту поданого ним клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 зазначених обов`язків. Просив врахувати те, що з 15.09.2025 обвинувачений перебував без покладених на нього обов`язків, жодних порушень ОСОБА_6 не допустив, а тому вважає за доцільне не покладати на нього вказані обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про покладення на нього обов`язків, посилаючись на те, що за час перебування без покладених на нього обов`язків, тобто з 15.09.2025 і до сьогодні (дня постановлення ухвали) він виконував передбачені КПК України обов`язки, з`являвся за викликом до суду і в подальшому буде з`являтися до суду для доведення своєї невинуватості, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про покладення на нього відповідних обов`язків. Окрім цього зазначив, що отриманий дозвіл на виїзд до м. Чернівці був потрібен для транспортування його матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до спеціалізованого медичного закладу, який знаходиться у м. Чернівці, куди він її регулярно відвозить з метою проходження лікарського обстеження. Закордонний паспорт від здав до Державної міграційної служби України і після того його не забирав.

Дослідивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

Наведена норма означає, що прокурор наділений повноваженнями подати суду клопотання, яке може містити вимогу, а саме: покласти додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тобто подання до суду клопотання, яке містить вимогу про покладення на обвинуваченого одного або кількох обов`язків із передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України переліку, є окремим, самостійним правом прокурора.

За змістом п. 3, 5 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183 КПК України застава та тримання під вартою є запобіжними заходами.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Частиною 1 ст. 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Обов`язки, передбачені, зокрема ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК України).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 200 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання про покладення на обвинувачену обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000337 від 04.07.2024 вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.07.2024 о 13 год. 22 хв. детективами Національного антикорупційного бюро України було затримано ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України та в цей же день, тобто 15.07.2024, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, яке погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 168-174, 175-182, т. 8 а.с. 95- 98 зворот).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.07.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня фактичного затримання з альтернативою внесення застави у розмірі 4 000 000 грн (т. 2 а.с. 183-202, т. 5 а.с. 113-122 зворот., т. 8 а.с. 99-108 зворот), яка ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06.08.2024 залишена без змін (т. 2 а.с. 203-210, т. 5 а.с. 123-126 зворот, т 8 а.с. 109-112 зворот).

У подальшому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 неодноразово продовжувався, а розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави зменшувався. Востаннє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.11.2024 у справі № 991/1240/24 (провадження №1-кс/991/12478/24) підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою та зменшено розмір застави до 908 400 грн. з покладенням на нього таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 13.12.2024, а саме:

1. прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за кожною вимогою;

2. без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду не відлучатися з м. Києва;

3. повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 ;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6. носити електронний засіб контролю (т. 2 а.с. 268-277, т. 5 а.с. 155 зворот -160, т. 8 а.с. 141 зворот- 146).

На виконання вимог вищевказаної ухвали від 01.11.2024, за ОСОБА_6 було внесено на рахунок Вищого антикорупційного суду, , IBAN UA0096000 в якості застави грошові кошти в загальній сумі 908 400 грн (квитанції № 155950930 від 06.11.2024, № 155951183 від 06.11.2024, № 155950480 від 06.11.2024) у зв`язку з чим 07.11.2024 його було звільнено з-під варти (т. 4 а.с. 85-88).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Надалі ухвалами Вищого антикорупційного суду від 10.12.2024, 30.01.2025, 24.03.2025, 19.05.2025 неодноразово продовжувався строк дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які в ході розгляду були змінені (т. 2 а.с. 291-292, т. 3 а.с. 53-56 зворот, т. 5 а.с. 167-167 зворот, 168-171 зворот, 190-193 зворот, 199-200, т. 8 а.с. 153-153 зворот, 154-157 зворот, 158-161 зворот, 210-216 зворот), т. 17 а.с. 96-99 зворот).

Останній раз ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 14.07.2025 продовжено на 2 місяці, тобто до 14.09.2025, строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_9 , 1952 року народження;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (т. 17 а.с. 96-99 зворот).

Таким чином, наразі до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 908 400 грн. Строк дії покадених обов`язків закінчився 14.09.2025, а тому вони вважаються скасованими внаслідок закінчення строку їх дії (ч. 7 ст. 194 КПК України).

У поданому клопотанні прокурор порушує перед судом питання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, кількох обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000337 від 04.07.2024, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання про покладення обов`язків на обвинуваченого з додатками (т. 1 а.с. 3-46, 62-75, т. 19 а.с. 101-111 зворот), колегія суддів дійшла висновку, що в цьому випадку дотримано стандарту «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про покладення на обвинуваченого обовязків. При цьому суд також враховує стадію кримінального провадження (судове провадження), що передбачає доведення стороною обвинувачення, зокрема, вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор у поданому клопотанні стверджував, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування ОСОБА_6 від суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні), не зменшились, продовжують існувати, а тому існує необхідність у покладенні на обвинуваченого ряду обов`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд вважає, що на даний час ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду є актуальним.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

При оцінці існування вказаного ризику суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 має юридичну освіту, значний досвід роботи в органах прокуратури, наявність зв`язків та можливостей, які може використати для переховування від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, з огляду на що колегія суддів вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п. 8 ч. 1 ст. 194 КПК України, у тій редакції, у якій він був викладений в ухвалі суду від 14.07.2025. Більше того, переховування можливе не лише за межами України, а й на самій території України.

Окрім цього, зважаючи, що попередньо як на стадії досудового розслідування, так і під час судового провадження на ОСОБА_6 вже був покладений обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон і обвинувачений виконував такий обов`язок, який був дієвим у межах цього кримінального провадження, та такий спосіб його виконання не порушував прав чи свобод обвинуваченого, тому твердження сторони захисту щодо відсутності підстав для покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 вказаного обов`язку є безпідставними.

Разом з тим, оцінюючи вказаний ризик, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на даний час не має постійного місця роботи, а також те, що він з метою лікування матері регулярно виїжджає до прикордонної області у м. Чернівці, що в свою чергу може сприяти перетину ним державного кордону, у тому числі і за межами пукту пропуску. Такі обставини вказують на те, що ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду є високим, а тому пересування обвинуваченого має перебувати під судовим контролем.

Більше того, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , досвід роботи в органах прокуратури, обізнаність з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла до переконання, що у разі не покладення на обвинуваченого ряду обов`язків, можуть настати такі негативні наслідки для кримінального провадження, які будуть перешкоджати здійсненню судового провадження.

Також суд переконаний, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати.

Свідками у кримінальному провадженні, серед інших, є ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Наразі триває судовий розгляд кримінального провадження, свідки ще не допитані під час судового провадження, а тому існує ймовірний ризик впливу обвинуваченого на свідків, які можуть змінити свої показання або взагалі відмовитися від їх надання в суді.

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченого на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та їх дослідження. На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, відомості про таких осіб (місце проживання, роботи тощо) та зміст їх показань. Також відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила кримінальне правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини дають підстави стверджувати, що ризики переховування ОСОБА_6 від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні наразі є актуальними.

З огляду на доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть спричинити настання негативних наслідків для розгляду цього кримінального провадження, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що існуючий наразі запобіжний захід у виді застави в розмірі 908 400 грн у сукупності із покладеними на обвинуваченого обов`язками достатньою мірою гарантують виконання ним цих обов`язків та забезпечать його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на добросовісне та належне виконання обвинуваченим обов`язків без постановлення ухвали суду саме по собі не спростовує і не нівелює вищевказані ризики, які суд вважає високими, та такими, що у даному конкретному випадку не зменшились зі спливом часу чи динамічністю провадження.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків у цьому кримінальному провадженні, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 194, 200, 369-370, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000337 від 04 липня 2024 року - задовольнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- без дозволу прокурора або суду не відлучатися з міста Києва, за винятком Київської, Житомирської, Вінницької та Хмельницької областей з метою проїзду в село Мазники, Хмельницького району, Хмельницької області для відвідування ОСОБА_9 , 1952 року народження;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , встановити до 22 листопада 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 04 липня 2024 року.

Обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Надати обвинуваченому ОСОБА_6 копію ухвали негайно після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3