У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

та продовження запобіжного заходу

Справа № 348/3375/25

Номер провадження 1-кп/348/174/26

02 січня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000288 від 07.09.2025 року за обвинувальним актом від 31.12.2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000288 від 07.09.2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.389 КК України, надійшло до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 31.12.2025 року.

В підготовчому судовому засіданні 02.01.2026 року, прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважають, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає, а також просять продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначенням йому застави, з огляду на те, що надалі наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію прокурорів відносно продовження обвинуваченому запобіжного заходу та не заперечувала щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не заперечує щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, а також відносно задоволення клопотання прокурора про продовження йому на 60 днів строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 висловив аналогічну з ОСОБА_6 позицію і також не заперечив стосовно призначення кримінального провадження до судового розгляду та продовження йому (обвинуваченому) на 60 днів строку тримання під вартою. Разом з тим вказав, що вони згідні щодо задоволення клопотання прокурорів з тих підстав, що на даний час обвинувачений вже відбуває покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2025 року.

Вивчивши обвинувальний акт, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, а тому суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників процесу та вимог КПК України, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.

Що стосується клопотання прокурорів про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.09.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07.11.2025 року.

Відповідно до ухвал слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 року та в подальшому від 05.12.2025 року постановлено продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 04.01.2026 року включно, без визначення йому розміру застави.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не розпочато, а строк дії обраного і в подальшому продовженого запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурорів на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Прокурори, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким злочином (ч.2 ст.121 КК України) та кримінальним проступком (ч.3 ст.389 КК України) відповідно, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у даному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, з підстав, викладених у їх клопотанні, вважають за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

У відповідності до вимог ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вислухавши з цього приводу думку прокурорів, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів. При цьому, суд бере до уваги наступне.

Обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання і подальшого продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином (ч.2 ст.121 КК України), покарання за який передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При розгляді цього питання суд бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики на переконання суду є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Отже, вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу (раніше неодноразово судимий), вагомість наявних доказів вчинення ним даних кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у їх вчиненні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований) та прийшов до висновку, що докази і обставини, на які посилаються прокурори у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у даному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, з підстав, викладених у їх клопотанні, а також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, суд констатує, що обвинуваченим та його захисником не надано жодних належних, допустимих і достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання і подальшого продовження міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 02.03.2026 року, без визначення застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-184, 197, 199, 205, 314-317, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження №0000288 від 07.09.2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.389 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області на 12 січня 2026 року о 15:30 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурорів у кримінальному провадженні №0000288 від 07.09.2025 року - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу - задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до - 11 годин 45 хвилин - 02 березня 2026 року, без визначення застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і надіслати начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

На дану ухвалу суду, у відповідності до п.2 ч.1 ст.395, п.11 ч.2 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1