Провадження № 1-кс/361/1801/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001832 від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Ірпінь Київської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , такому, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не депутату, не інваліду, раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2025 року слідчий слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені статтею п.п. 1, 3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від слідства та/або суду, також загроза його незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, зазначив про достатність даних для обґрунтованої підозри причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважив про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у нетяжкому злочині, однак покарання за його вчинення повинно бути призначено реально, а не з випробуванням. Більш того наголосив, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків для зміни ними показань, наданих на досудовому слідстві, оскільки знає їх данні. Прокурор також зазначив, що підозрюваний може перешкодити досудовому слідству іншим чином, зокрема незаконним впливом на осіб, які ще не були допитані, як свідки, зокрема власник закладу громадського харчування та відвідувачі. З перелічених підстав прокурор просив задовольнити клопотання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зауважив, що підозрюваний повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро кається та сприяє слідству в установлені всіх фактичних обставин справи. Захисник зауважив, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, постійне місце проживання, є військовослужбовцем, неофіційно працює, в тому числі у нічні зміни, має цивільну дружину, та трьох дітей, на утриманні. Вважає, що перелічені обставини мінімізують ризик його переховування від правосуддя. Також підозрюваний є учасником бойових дій, раніше не судимий що підтверджується відповідними документами. Захисник просив суд врахувати, що ОСОБА_7 наразі повністю визнає свою вину у вчиненому злочині, допомагає слідству, а тому йому не має жодного сенсу незаконно впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. За таких обставин захисник просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, зокрема особисте зобов`язання чи заставу у мінімальному розмірі.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Дотримуючись приписів ст. 194 КПК України слідчий суддя аналізує зазначені вище обставини. Зокрема, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 в інкримінованому правопорушенні суд зазначає таке.

На стадії проведення досудового слідства слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2025 року, приблизно о 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебував біля закладу харчування «Prosecco Bar», що знаходиться навпроти буд. № 2 по вул. В`ячеслава Чорновола, м. Бровари, Київської області, де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи свій злочинний умисел, в той самий день, а саме: 25 вересня 2025 року о 18 годині 24 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, де також перебували сторонні особи, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, не зважаючи на присутність сторонніх осіб, з особливою зухвалістю, не реагуючи на зауваження присутніх осіб, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, маючи на меті грубо порушити громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, маючи при собі предмет, ззовні схожий на пістолет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, як засіб залякування як потерпілого, так і оточуючих, здійснив не менше чотирьох пострілів у невстановленому напрямку.Того ж дня, а саме 25.09.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 18 години 45 хвилин ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, перебуваючи біля закладу харчування «Prosecco Bar», що знаходиться навпроти буд. № 2 по вул. В`ячеслава Чорновола у м. Бровари Київської області, де перебували сторонні особи, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, не зважаючи на присутність сторонніх осіб, з особливою зухвалістю, не реагуючи на зауваження присутніх осіб, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, маючи на меті грубо порушити громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, маючи при собі предмет, ззовні схожий на пістолет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, виявляючи демонстративну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, знову здійснив не менше трьох пострілів в невідомому напрямку, у зв`язку із чим ОСОБА_8 , сприймаючи дії ОСОБА_7 як реальну загрозу життю та здоров`ю собі та оточуючим, шляхом застосування сили забрав предмет ззовні схожий на пістолет з рук ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, переслідуючи умисел на порушення громадського порядку, з метою самоутвердитись в очах потерпілого ОСОБА_8 вчинив конфлікт з останнім, в ході якого наніс останньому кілька ударів кулаками обох рук по голові та тулубу останнього, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лоба ліворуч та забою лівого вуха, чим своїми діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Відтак, ОСОБА_7 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

26 вересня 2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст.ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Суд вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такий висновок суду підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків та протоколом допиту підозрюваного. Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років та є тяжким злочином згідно зі ст. 12 КК України. Тому, тяжкість покарання і загроза його реального відбування, на переконання слідчого судді, може бути фактором, який зумовить переховування підозрюваного від слідства та/або суду. Наявність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_7 , попереднє визнання ним вини, а також, що підозрюваний раніше не судимий не спростовує наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст 177 КПК України.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Підозрюваний може бути обізнаний з даними осіб, які є свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Відтак, існує ризик, що у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу з покладенням певних обов`язків він зможе безперешкодно незаконно психологічно або економічно намагатися впливати на цих осіб з метою зміни показань наданих на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зокрема (буде переховуватись чи незаконно впливати), однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, суд вважає, що ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України належним чином не обґрунтований та не доведений прокурором. Зокрема, не конкретизовані свідки, які ще не допитані слідством і причин, які об`єктивно перешкоджали здійснити ці слідчі дії. Більш того, обґрунтування цього ризику за своєю суттю зводиться до доведення ризику визначеному п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи. можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, суд констатує таке.

Особисте зобов`язання, на думку суду, не може бути застосовано до ОСОБА_7 для запобігання ризикам переховування та незаконного впливу на свідків з огляду на імовірність реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі в разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і можливої обізнаності підозрюваного з даними свідків. Особи, які хочуть взяти підозрюваного на особисту поруку відсутні, що унеможливлює застосування відповідного запобіжного заходу. Щодо застави, то на переконання суду такий захід буде недостатнім для запобігання переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави або особистого зобов`язання слід відмовити.

Разом з тим, прокурором не обгрунтовано недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Частини 1, 2 ст. 181 КПК України передбачають, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема, постійне місце проживання, є військовослужбовцем, має цивільну дружину, та трьох дітей, на утриманні, є учасником бойових дій, раніше не судимий що підтверджується відповідними документами. Крім цього суд враховує наявність у підозрюваного низки захворювань, які ускладнюють застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_7 критично ставиться до свого вчинку та попередньо визнає вину.

З наведеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність можливості не обирати жодного запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Відтак, домашній арешт у певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, здатен запобігти переліченим вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у цьому провадженні. З наведеного, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, суд вважає непереконливими доводи захисника, що такий запобіжний захід перешкодить підозрюваному працювати у нічні зміни, оскільки такі обставини не доведені жодними доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Отже, слідчий суддя покладає на ОСОБА_7 такі обов`язки: заборонити залишати в період часу з 22 години до 06 години наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись ст. ст. 177,178, 181, 184, 194, 196, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001832 від 25 вересня 2025 року підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з 22 години до 06 години наступної доби без застосування електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 27 листопада 2025 року включно.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) заборонити залишати в період часу з 22 години до 06 години наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

3) не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання. Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У разі не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави або особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 17 год. 20 хв. 30 вересня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1