УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

03 листопада 2025 рокуСправа № 495/7516/25
Номер провадження 1-кс/495/1982/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000795 від 13 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із задовольним станом здоров`я, неодруженого, із неповною середньою освітою, непрацевлаштованого, уродженця села Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185, частиною другою статті 289 КК України,

встановив:

під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000795 від 13 червня 2025 року, за ознаками ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України встановлено, що в період часу з 12 години 00 хвилин 11 червня по 14 годин 00 хвилин 12 червня 2025 року невстановлена особа проникла до господарчо-побутового приміщення підвалу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала велосипед SKYLAND 26, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду.

Досудовим розслідуванням встановлено: Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, в останнє, згідно Указу Президента України від 14.07.2025 року № 478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, у період часу з 12:00 11.06.2025 року по 14:00 12.06.2025, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, керуючись заздалегідь обдуманим прямим умислом, прибув до кімнати підвального приміщення, котра розташований під будинком АДРЕСА_2 , постійним користувачем якого є ОСОБА_7 .

Далі, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , шляхом віджиму залізної засувки замка кімнати, проник в приміщення. Знаходячись у підвальній кімнаті, ОСОБА_4 заволодів велосипедом марки «SKYLAND 26» з номером рами « НОМЕР_1 ». ринкова вартість якого становить 3447 гривень, що підтверджується висновком експерта № 2441/25 від 13.09.2025 року.

В подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчиненні кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3447,33 гривень.

Також встановлено, 19 серпня 2025 року слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було почато досудове розслідування кримінального провадження №0001134 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, та в подальшому, враховуючи ознаку повторності, було здійснено зміну правової кваліфікації на ч.2 ст.289 КК України.

Фабула події: в ніч з 17 на 18 серпня 2025 року невідома особа перебуваючи біля під`їзду квартирного будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме скутером «Хонда-27», який був там припаркований на прилеглій території, чим спричинила майнову шкоду ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено: 18 серпня 2025 року приблизно о 01 годин 00 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Героїв України в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, звернув увагу, що поруч з будинком №61, по вказаній вулиці припаркований скутер марки «Honda» номер рами НОМЕР_2 , чорного кольору, що знаходився в користуванні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів майнового характеру, достовірно знаючи, що біля будинку нікого не має та його дії не будуть ніким помічені, не маючи дозволу власника на користування вказаним скутером, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з не огородженої території загального користування викотив вище вказаний скутер.

Далі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди, розпочав рух, а саме почав котити скутер у напрямку села Салгани, Білгород-Дністровського району, Одеської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скутер марки «Honda» номер рами НОМЕР_2 , чорного кольору, не зареєстрованого у сервісному центрі МВС, вартістю 15 515 гривень 40 копійок, чим спричинили матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 , на суму 15515,40 гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , із вказаним скутером з місця події зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 09 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Вручення повідомлення, у зв`язку з тим що дана особа була відсутня за місцем свого проживання, здійснено передбаченим нормами чинного кримінального процесуального законодавства способом.

В подальшому кримінальне провадження №0000795 було об`єднано з кримінальним провадженням №0001134, за фактами вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.2 ст.289 КК України, за одним номером № НОМЕР_3 .

Крім того, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 16 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України, вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. Вручення повідомлення, у зв`язку з тим що дана особа була відсутня за місцем свого проживання, здійснено передбаченим нормами чинного кримінального процесуального законодавства способом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням в інше приміщення, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, та просив його задовольнити, запобіжний захід у виді тримання під вартою просив застосувати з утриманням підозрюваного в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши необхідні докази, проходжу до такого висновку.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілого/потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно зіст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В рамках кримінального провадження № 0000795 від 13 червня 2025 року, 01.11.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням в інше приміщення, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтування повідомлених підозр ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним від 13 вересня 2025 року допитом потерпілого ОСОБА_7 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 10 вересня 2025 року, за результатом котрого вилучено викрадене майно;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_10 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_11 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним від 19 серпня 2025 року допитом потерпілого ОСОБА_8 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 29 серпня 2025 року за результатом котрого вилучено майно;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_11 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177КПК України, на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1ст. 194 КПК України).

Встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, показами котрих викриваються його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

- пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як є особою котра притягувалась до відповідальності за вчинення злочинів.

Відповідно до ч.1ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Таким чином слідчий суддя доходить висновку про доведеність зазначених у клопотання ризиків.

На переконання слідчого судді, наявність таких ризиків з урахуванням тяжкості інкримінованого особі діяння та початкового етапу досудового розслідування є достатнім для утримання ОСОБА_4 під вартою.

Враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема у контексті підстав для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На виконання вимог статей 177, 178 при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; працездатний вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у підозрюваного місця роботи, приходжу до висновку про можливе визначення розміру застави.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Керуючись наведеним, приходжу до висновку, що застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на сьогодні становить 151400 грн, у даному випадку, є цілком достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні і перспектива втрати такого грошового забезпечення, у випадку порушення ним встановлених обов`язків, послужить достатнім стримуючим фактором, що виключить з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих або вчиняти інші кримінальні правопорушення, водночас, не становитиме надмірного тягаря для членів родини підозрюваного.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровською прокуратурою Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000795 від 13 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою до 30.12.2025 включно.

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 151400 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста грн).

У разі внесення застави у вказаній сумі підозрюваного звільнити з-під варти, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у виді застави та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього строком на 2 місяці обов`язки:

-не відлучатися із з населеного пункту (місто Білгород-Дністровський), в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (в разі наявності).

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або підозрюваним застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 05.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1