У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/827/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в особі захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 30 жовтня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що зміст поданої скарги щодо обставин ймовірних правопорушень, щодо яких скаржник просить внести відомості до ЄРДР, вже є предметом іншого кримінального провадження, зокрема у цьому випадку - у межах кримінального провадження № 0000032, тобто чинним законодавством не передбачено можливості повторного внесення відомостей до ЄРДР; щодо питання, про накладення арешту на земельні ділянки, то питання накладення арешту регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України, а не главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»; щодо вирішення питання про підслідність Державному бюро розслідувань даного кримінального провадження, захист має право звернутися в установленому чинним законодавством порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в особі захисника-адвоката ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою.

Просить суд скаргу апелянта на порушення слідчим (прокурором) ст.214 КПК України (невнесення повідомлення про злочин від 22.10.2025), задовольнити; зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР ТзОВ «Оріяна»-2 Академмістечка Ужгородсько-Хустської Єпархії Православної Церкви України від 22.10.2025 за ч.2 ст.364 та ч.4 ст.190 КК України; з метою недопущення незаконного будівництва на захоплених земельних ділянках ТзОВ «Оріяна»-2 Академмістечка Ужгородсько-Хустської Єпархії Православної Церкви України накласти арешт із розпорядження земельними ділянками, які підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №000768, зареєстрований у Книзі записів державних актів на праві постійного користування землею від 08 липня 1996 року за №160/7.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у визначений КПК України строк передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно пункту 1 параграфу 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06. 04. 2016 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05. 05. 2016 за № 680/28810 (з відповідними змінами та доповненнями) до Реєстру, між іншим, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Слід мати на увазі, що зі змісту указаного положення вбачається, що за одним епізодом, який містить ознаки кримінального правопорушення, може бути внесено лише один запис про кримінальне провадження. При цьому правова кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена уповноваженими особами органу досудового розслідування на будь-якій стадії досудового розслідування.

Колегія суддів уважає, що при розгляді скарги, яку подав ОСОБА_5 в особі адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог закону, дослідив надані йому матеріали, ретельно перевірив доводи скарги, дав їм належну оцінку й постановив судове рішення, яке є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Дослідивши зміст скарги заявника ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, вбачається, що останні порушують питання про необхідність реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 364 КК України стосовно громадянина ОСОБА_7 та бувшої голови Оноківської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме з ухвали слідчого судді, що відомості, про які скаржник просить внести до ЄРДР вже внесені до ЄРДР та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 16.03.2023 року та від 06.08.2025 року, що підтверджується долученим до матеріалів скарги витягом з ЄРДР та поясненнями слідчої в судовому засіданні суду першої інстанції, і що не заперечувалось заявниками, однак останні вважають, що крім вже внесених до ЄРДР відомостей мають бути внесені нові з посиланням на вказану ними кваліфікацію та відносно вказаних осіб.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що викладені у заяві ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 від 22.10.2025 року обставини є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000032 від 16.03.2023 року .

Дослідивши скаргу заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Той факт, що кримінальне провадження № 0000032 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за частиною 2 статті 364 КК, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя, ні апеляційний суд не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

На підставі викладеного, враховуючи зміст поданої скарги щодо обставин ймовірних правопорушень, щодо яких скаржник просить внести відомості до ЄРДР, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що чинне законодавство не передбачає можливості повторного внесення відомостей до ЄРДР щодо тих же самих фактичних обставин, які є предметом іншого кримінального провадження, зокрема у цьому випадку - у межах кримінального провадження № 0000032.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо вимоги заявника про накладення арештів на земельні ділянки, оскільки питання накладення арешту регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України «Арешт майна», а не главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», та щодо вирішення питання про підслідність Державному бюро розслідувань даного кримінального провадження, захист має право звернутися в установленому чинним законодавством порядку, так як відповідно до положень ч. 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до належного висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП, і в свою чергу, обґрунтовано й законно відмовив у задоволенні вищевказаної скарги.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує й те, що в ній взагалі не вказується на те, у чому саме полягає неповнота розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , невідповідність викладених у судовому рішенні висновків фактичним обставинам справи, істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

На інші підстави для скасування судового рішення, постановленого за результатами розгляду поданої ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 скарги, в апеляційній скарзі не вказується.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні слідчим суддею ухвали дотримані вимоги чинного КПК України, будь-яких істотних порушень слідчим суддею норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Офісу Генеральної прокуратури України, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури та ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді