Справа № 191/5248/25
Провадження № 1-кс/191/766/25
У Х В А Л А

іменем України

10 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Синельникове, неодружений, громадянин України, маючий середню освіту, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні за № 0001130, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0001130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Процесуальне керівництво кримінальним провадженням забезпечується Синельниківською окружною прокуратурою Дніпропетровської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 жовтня 2025 року у вечірній час доби (найбільш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 20:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у кафе «Гараж», розташоване за адресою: м. Синельникове, вул. Садова, буд. 77, де в нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, у зазначений вище час, перебуваючи біля кафе «Гараж», розташованого за адресою : м. Синельникове, вул. Садова, буд. 77, усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в положенні стоячи на відстані витягнутої руки, ліворуч від потерпілого ОСОБА_7 тримаючи при цьому своєю правою рукою кухонний ніж, наніс останньому один удар в ділянку тулуба, в районі черевної порожнини, заподіявши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого в черевну порожнину поранення передньої черевної стінки з пошкодженням брижейка поперечної ободової кишки, великого чепця, кровотечею в черевну порожнину.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

09.10.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У ході досудового розслідування стороною обвинувачення було встановлено достатньо підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наступні обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, протоколом огляду місця події від 08.10.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.10.2025; протоколами допиту свідків від 08.10.2025-09.10.2025 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може перешкоджати реалізації завдання кримінального провадження, враховуючи, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: так, ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи повідомлення його про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у виді семи років позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлюючи можливість призначення реального покарання у виді позбавлення волі,ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння;

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_6 , відомі їх анкетні дані та місце проживання/роботи.

При цьому доходячи до висновку про наявність таких ризиків, сторона обвинувачення, звертає увагу суду, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити, таким чином орган досудового розслідування вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_6 , зможе вчинити дії для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків, є необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. Водночас, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо з наступних причин : особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійної уваги та контролю з боку правоохоронних органів; . особиста порука на адресу органу досудового розслідування та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як місцеперебування ОСОБА_6 , особи з якими він спілкується, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного злочину ще триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінального правопорушення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваного. Дані обставини вказують на необхідність. застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що виключено такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 , процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спрямований на забезпечення та виконання ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а головне в даному випадку, попередження та своєчасне припинення вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності та переховування від правосуддя.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів. Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 ,, з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його

задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що він займається на дому ремонтом побутової техніки, тому допомагає матеріально своїй матері - ОСОБА_8 ..

Захисник в судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення, згідно яких просила відмовити в задоволенні клопотанні слідчого та просила обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначила, що зазначені слідчим ризики нічим не підтверджені , а одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній не може вважатися виключною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки : постійне місце проживання, де мешкає вже тривалий час, підтримує стійкі родинні зв`язки з членами родини, його мати ОСОБА_8 потребує постійної допомоги в тому числі і від сина ОСОБА_6 . Крім того, за місцем проживання характеризується добре, займається ремонтом телефонів, побутової техніки та оргтехніки за місцем свого проживання, має попит на свої послуги і це є його основним видом заробітку, за рахунок чого він має бажання відшкодовувати потерпілому шкоду. Крім того, підозрюваний частково сплатив потерпілому спричинену шкоду та між ними було укладено письмову угоду про добровільне відшкодування завданої шкоди.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

09.10.2025 року Синельниківським РУП ГУПН в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001130 за усною заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesА, №182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що узгоджується з позицією, наведеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Медвєдєв та інші проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 29 березня 2010 року, § 76). Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1,2,6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Надані слідчим докази є вагомими та свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, останній раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не офіційно працює за місцем свого проживання, має матір пенсійного віку, між ним та потерпілим було письмово досягнуто згоди про добровільне відшкодування матеріальних збитків від 10.10.2025 року, підозрюваним сплатив представнику потерпілого 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, про що суду надані відповідні документальні підтвердження.

Враховуючи вказані обставини, а також характер кримінального правопорушення, виникають ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим , слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, застосувавши до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на останнього низку обов`язків, передбачених у ч.5 ст.194 КПК України.

Викладені слідчим у клопотанні обставини не свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків надання необхідної медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків надання необхідної медичної допомоги.

Зазначені обов`язки застосовуються до підозрюваного ОСОБА_6 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали, а саме, до 10 грудня 2025 року.

Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних обов`язків може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 14 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1