Провадження № 1-кп/592/236/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000425, відомості за яким 20.03.2024 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисоричі, Рокитнівського р-ну, Ровенської обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює на посаді водія в товаристві з обмеженою відповідальністю ПРЕСТИЖ ЛАЙН (зі слів) , який має професійно-технічну освіту (зі слів) , одруженого (зі слів) , українця, раніше несудимого, невійськовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Новий Світ, Старобешевського р-ну, Донецької обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, який працює на посаді електромонтера в акціонерному товаристві Сумський завод Насосенергомаш (зі слів) , який має професійно-технічну освіту (зі слів) , одруженого (зі слів) , українця, раніше несудимого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_9

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

19.03.2024 близько 19:00 ОСОБА_9 разом з сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також іншими сусідами знаходився в приміщенні тамбуру, розташованого на 5-му поверсі буд. АДРЕСА_3 , з якими обговорював питання прибирання тамбуру. В ході спілкування у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин, виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 . В ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний, спільний умисел, перебуваючи в приміщенні тамбуру, розташованого на 5-му поверсі буд. АДРЕСА_3 , у вказаний день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 , під час словесної сварки ОСОБА_5 лівою рукою обхопив за шию ОСОБА_9 та почав стискати руку, утримуючи потерпілого в зафіксованому положенні, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді садна шийних відділів хребта, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 984 від 17.06.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В цей час, поки ОСОБА_5 лівою рукою утримував за шию ОСОБА_9 в зафіксованому положенні, ОСОБА_4 кулаком правої руки завдав близько 3-х ударів в область носу ОСОБА_9 та один удар кулаком правої руки по голові зверху, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струс головного мозку, садно скроневої ділянки, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 984 від 17.06.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, які виразилось в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою.

19.03.2024 близько 19:00 ОСОБА_9 разом з сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також іншими сусідами знаходився в приміщенні тамбуру, розташованого на 5-му поверсі буд. АДРЕСА_3 , з якими обговорював питання прибирання тамбуру. В ході спілкування у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 . В ході словесного конфлікту у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник спільний протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний, спільний умисел, перебуваючи в приміщенні тамбуру, розташованого на 5-му поверсі буд. АДРЕСА_3 , у вказаний день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 , під час словесної сварки ОСОБА_5 лівою рукою обхопив за шию ОСОБА_9 та почав стискати руку, утримуючи потерпілого в зафіксованому положенні, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді садна шийних відділів хребта, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 984 від 17.06.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В цей час, поки ОСОБА_5 лівою рукою утримував за шию ОСОБА_9 в зафіксованому положенні, ОСОБА_4 кулаком правої руки завдав близько 3-х ударів в область носу ОСОБА_9 та один удар кулаком правої руки по голові зверху, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струс головного мозку, садно скроневої ділянки, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 984 від 17.06.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, які виразилось в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб без попередньої змови між собою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив суду про те, що умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 у нього не було. Цивільний позов потерпілого він не визнає. Він просив виправдити його та ухвалити щодо нього виправдовувальний вирок (а. п. 94-100) .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив суду про те, що умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 у нього не було. Також він пояснив суду про те, що все почалося задовго за 19.03.2024. Він із своїми сусідами по секції живуть в мирі, як одна сім`я. Але з`явився новий сусід, який кожного дня п`є алкоголь. Він накаляв обстановку в секції. Він почав застосовувати фізичну силу. Вони неодноразово писали заяви в поліцію. Він просто вхопив потерпілого за корпус для того, щоб той не застосовував фізичну силу. Новий сусід інколи бігав по секції та погрожував всіх зарізати. В них ніякої згоди не було, бо вони говорили по різному. Відеокамера була встановлена новим сусідом без згоди інших сусідів. Відеозапис неповний, там тільки видно те, вигідно ОСОБА_9 . Тому він просив відеозапис не враховувати як доказ. Цивільний позов потерпілого він не визнає. Він просив виправдити його та ухвалити щодо нього виправдовувальний вирок (а. п. 94-100) .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, його вина у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, його вина у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Показаннями ОСОБА_9 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що він проживає на 5 поверсі буд. АДРЕСА_3 . У нього часто бувають суперечки із сусідами по секції. У зв`язку із цим він у тамбурі встановив відеокамеру. 19.03.2024 у нього знову виник конфлікт, оскільки він не виніс сміття, хоча перед цим була попередня домовленість про те, що кожен із сусідів буде прибирати своє сміття за собою сам. Заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченими відбувалось у коридорі. Він зазначив про те, що бив його обвинувачений ОСОБА_4 , а обвинувачений ОСОБА_5 тримав його за шию, давив та кусав. Все це потерпілий детально показав на слідчому експерименті. Всі тілесні ушкодження, які йому заподіяли обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зафіксовані. Били вони його орієнтовно 10 хвилин. Він проживає у гуртожитку спільно із сином та дружиною. Також він зазначив про те, що має контузію, інвалідність від поранення, постійно приймає ліки, є інвалідом ІІІ групи, брав участь у бойових діях. Також потерпілий вказав, які саме тілесні ушкодження отримав, вказав, що дії обвинувачених були спільні, а їх спільна мета була саме заподіяння йому тілесних ушкоджень. Також потерпілий зазначив про те, що обвинувачені самі прийшли до нього, постукали у двері, а він вийшов у спільний коридор. Він просив суд обох обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарати суворо. Свій цивільний позов він підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі (а. п. 94-100) .

Відеозаписом на оптичному диску CD-R, на якому зафіксовано яким саме чином обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (а. п. 55, 67) .

Формою вивода від 19.03.2024, із змісту якої вбачається, що 19.03.2024 о 19:50:00 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив на лінію 102 про те, що його побили сусіди (розбили ніс) (а. п. 55а) .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 08.05.2024 із застосуванням технічних засобів фіксування, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_9 пояснив та продемонстрував, яким чином обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли йому легкі тілесні ушкодження (а. п. 57-60) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2024 із застосуванням технічних засобів фіксування, в якій зображено як потерпілий ОСОБА_9 продемонстрував яким чином обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли йому легкі тілесні ушкодження (а. п. 61-63) .

Протоколом огляду предмету від 24.06.2024, із змісту якого вбачається, що приміщенні кабінету № 510 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованому на 5-му поверсі по вул. Маґістратська, буд. 21 в м. Суми, було проведено огляд предмету, а саме: оптичного диску CD-R з 1 відеозаписом з відеокамери, розташованої за адресою: м. Суми, пр-т Перемоги, буд. 133, на 5 поверсі в секції за 19.03.2024 з назвою clip-0. Зміст даного файлу було переглянуто за допомогою відеопрогравача Windows Media . При відкритті відеозапису з назвою clip-0, відтворюється зображення відеозйомки з. На відеозаписі в правому верхньому куті вказана дата та час зйомки, а саме: 19.03.2024 року 19:45 год. В зафіксований на відеозаписі час, а саме: о 19:47:29 видно потерпілого ОСОБА_9 та особу чоловічої статі в футболці сірого кольору, який наносить удари кулаком правої руки в ділянку обличчя (щонайменше 3 удари) . В зафіксований на відеозаписі час, а саме: о 19:47:39 видно потерпілого ОСОБА_9 та особу чоловічої статі в футболці синього кольору, який лівою рукою обхопив шию потерпілого. В зафіксований на відеозаписі час, а саме: о 19:47:47 видно, як чоловік в футболці сірого кольору наніс ще 1 удар потерпілому ОСОБА_9 . На цьому огляд відеозапису завершено, інші відеозаписи в ході огляду не оглядалися. Оглянутий диск з записом поміщений до паперового пакету та опечатаний печаткою СРУП для пакетів № 1. Огляд провадився: в приміщенні службового кабінету № 510 Сумського РУП ГУНП в Сумській області за яскравого електричного освітлення (а. п. 69-71) .

Протоколом додаткового огляду предмету від 24.06.2024, із змісту якого вбачається, що за участю потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , в приміщенні кабінету № 510 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованому на 5-му поверсі по вул. Маґістратська, буд. 21 в м. Суми, було проведено огляд предмету, а саме: оптичного диску CD-R з 1 відеозаписом з відеокамери, розташованої за адресою м. Суми, пр-т Перемоги, буд. 133, на 5 поверсі в секції за 19.03.2024 з назвою clip-0. Зміст даного файлу було переглянуто за допомогою відеопрогравача Windows Media . При відкритті відеозапису з назвою clip-0, відтворюється зображення відеозйомки з. На відеозаписі в правому верхньому куті вказана дата та час зйомки а саме: 19.03.2024 року 19:45 год. В зафіксований на відеозаписі час, а саме: о 19:47:29 видно потерпілого ОСОБА_9 та особу чоловічої статі в футболці сірого кольору, який наносить удари кулаком правої руки в ділянку обличчя (щонайменше 3 удари) . В ході огляду потерпілий ОСОБА_9 зазначив про те, що у вказаний на відеозаписі час, а саме: 19:47 год вказані удари йому наносить ОСОБА_4 . В зафіксований на відеозаписі час, а саме: о 19:47:39 видно потерпілого ОСОБА_9 та особу чоловічої статі в футболці синього кольору, який лівою рукою обхопив шию потерпілого. В ході огляду потерпілий ОСОБА_9 зазначив про те, що у вказаний на відеозаписі час, а саме: 19:47 год. його за шию стискає ОСОБА_5 (а. п. 72-74) .

Висновком експерта № 984 від 10.07.2024, із змісту якого вбачається, що, на підставі даних медичної документації (КНП СОР СОЦЕМД та МК ) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приймаючи до уваги обставини справи, експертка дійшла наступних висновків: 1. Згідно наданої дізнавачем ксерокопії карти виїзду екстреної медичної допомоги № 353 від 19.03.2024 КНП СОР СОЦЕМД та МК був встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, садна скроневої ділянки та шийних відділів хребта. 2. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкодження, та могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами. Кількість травматичних впливів не менше 2-х. Утворення зазначених ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення на площину малоймовірно, враховуючи їх характер та локалізацію. 3. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. 4. Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в постанові, що підтверджується даними медичної документації (а. п. 75) .

Карткою виклику швидкої медичної допомоги № 353 від 19.03.2024, із змісту якої вбачається, що 19.03.2024 о 19:55:11 ОСОБА_9 викликав швидку медичну допомогу у зв`язку з тим, що йому заподіяли травму голови без масивної кровотечі, що супроводжується порушенням загального стану, тобто його побили сусіди (а. п. 76) .

Картою виїзду екстреної медичної допомоги № 353 від 19.03.2024, із змісту якої вбачається, що потерпілому ОСОБА_9 був встановлений наступний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, садна скроневої ділянки та шийних відділів хребта (а. п. 77) .

Висновком експерта № 985 від 10.07.2024, із змісту якого вбачається, що, на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , беручи до уваги обставини справи, експертка дійшла наступних висновків: 1. Згідно наданої дізнавачем ксерокопії карти виїзду екстреної медичної допомоги № 353 від 19.03.2024 КНП СОР СОЦЕМД та МК був встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, садна скроневої ділянки та шийних відділів хребта. 2. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому потерпілим в ході проведення слідчого експерименту (а. п. 78) .

Що стосується показань свідка ОСОБА_12 , то оскільки вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 , відтак суд вважає її показання неповністю об`єктивним, не відвертими та такими, що не повністю відповідають дійсності, бо вона є особою заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того її показання не узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 та письмовими доказами у кримінальному провадженні (а. п. 132-134) .

Що стосується показань свідка ОСОБА_13 , то оскільки він є сусідом потерпілого ОСОБА_9 , в яких між собою склалися очевидно неприязні відносини, відтак суд вважає його показання неповністю об`єктивним, не відвертими та такими, що не повністю відповідають дійсності, бо він є особою заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того його показання не узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 та письмовими доказами у кримінальному провадженні (а. п. 132-134) .

Крім того, суд критично ставиться до показань та версії обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що тілесні ушкодження можливо ним були заподіяні потерпілому ОСОБА_9 з необережності та дещо за інших обставин, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, і, більше того, вона повністю спростовується показаннями потепілого ОСОБА_9 та іншими доказами, дослідженими, оголошеними, оглянутими та перевіреними в судовому засіданні в ході судового розгляду, покладеними в основу обвинувального вироку суду. А невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини суд розцінює як його намагання та бажання уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання.

Суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_9 є логічними та послідовними й об`єктивно узгоджуються з показаннями обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підтверджуються належним чином дослідженими в судовому засіданні висновками судово-медичних експертиз, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом огляду предмету та протоколом додаткового огляду предмету.

Що стосується думки обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що відеокамера була встановлена потерпілим ОСОБА_9 без згоди інших сусідів, про те, що відеозапис неповний, там тільки видно те, вигідно ОСОБА_9 , а тому він просив відеозапис не враховувати як доказ, то суд дійшов до наступного висновку.

Під належністю доказів (відомостей про факти) слід розуміти їх властивість прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність тих обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Тому, як випливає зі змісту ст. 85 КПК України, належними доказами є відомості про ті факти, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України) , та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання відомостей про інші факти. Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 370, ст. ст. 89, 94 КПК України, у випадках, встановлених КПК України, обов`язок оцінки і перевірки доказів (зокрема, на предмет їх належності і допустимості) покладено на суд, слідчого суддю. Доказування, яке здійснюється іншими учасниками кримінального провадження, насамперед, стороною захисту є правом, а не обов`язком таких осіб. Виняток із цього правила встановлено ч. 2 ст. 92 КПК України. При цьому слід мати на увазі, що, згідно з положеннями ч. 3 ст. 89 КПК України, предметом доказування у зазначених в ч. 2 ст. 92 КПК України випадках може бути, зокрема, не тільки належність і допустимість відповідних доказів, але й їх неналежність і недопустимість, тобто існування таких обставин, які вказують на те, що ці докази не стосуються кримінального провадження, здобуті з порушенням норм КПК України тощо. Хоча, згідно ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому КПК України, зі змісту, зокрема, ч. 2 ст. 332 КПК України, випливає, що в окремих випадках, передбачених КПК України, діяльність щодо збирання доказів за власної ініціативи може здійснювати і суд, а крім того і слідчий суддя (наприклад, ч. 3 ст. 156 КПК України тощо) . Як випливає зі змісту ч. 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється виключно шляхом проведення процесуальних дій, передбачених КПК України та у визначеному ним порядку. В іншому випадку такі докази є недопустимими. На відміну від цього, збирання доказів стороною захисту, потерпілим можливо шляхом будь-яких прямо не заборонених законом дій і засобів, які здатні забезпечити надання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України) . Тому під час перевірки належності і допустимості таких доказів суд має встановити наявність чи відсутність прямої заборони закону на проведення відповідних дій та застосування відповідних засобів. Це, зокрема, можуть бути дії та засоби, зазначені у рішенні Конституційного Суду України від 20.10.2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст 62 Конституції України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v012p710-11) . Слід мати на увазі, що, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, слідчому судді може бути оскаржена тільки постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України) . Разом з тим постанова про задоволення такого клопотання слідчому судді оскаржена бути не може, внаслідок чого відповідну скаргу слід залишити без розгляду. Необхідно зазначити про те, що оскільки, згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акта, відкриття матеріалів іншій стороні в порядку ст. 290 КПК України не означає закінчення досудового розслідування. Тому якщо сторона захисту після відкриття їй матеріалів заявляє клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, їй не може бути відмовлено з тих підстав, що досудове розслідування закінчене. У випадку такої відмови сторона захисту має право подати відповідну скаргу слідчому судді, яка має бути розглянута у порядку ст. ст. 303-307 КПК України протягом досудового розслідування. Слід зауважити, що згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення збирає докази виключно шляхом проведення процесуальних дій, передбачених КПК України. На відміну від цього сторона захисту, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, може збирати докази шляхом здійснення будь-яких дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Єдиним обмеженням у даному випадку мають бути права та свободи фізичних та юридичних осіб та наявність прямих обмежень у законодавстві щодо здійснення відповідних дій. Зазначена в ч. 1 ст. 94 КПК оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності означає, що особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення, зобов`язана розглянути відомості про факти, які підтверджують чи спростовують наявність обставин кримінального провадження, з точки зору того, чи стосуються ці відомості предмета доказування (належність) , чи можуть ними бути підтверджені відповідні обставини (допустимість) , а також чи дають вони підстави обґрунтовано судити про наявність чи відсутність відповідних обставин (достовірність) .

Отже, суд дійшов висновку про те, що і протокол огляду предмету від 24.06.2024, і протокол додаткового огляду предмету від 24.06.2024, узгоджуються між собою, оскільки в даному випадку суд не встановив неналежності зазначених доказів, а тому суд вважає ці докази належними, що також узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 85, ч. 2 ст. 92, ч. 3 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про неврахування відеозапису як доказу, тобто про визнання доказу неналежним, слід відмовити.

А невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як його намагання та бажання уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, та встановлені судом ознаки протиправних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що вони повністю відповідають один одному.

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, у повному обсязі, а, отже, його протиправні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином.

Є особою середнього віку (а. п. 1, 91) .

Має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 89) .

Працює на посаді водія в товаристві з обмеженою відповідальністю ПРЕСТИЖ ЛАЙН (зі слів) (а. п. 1) .

Має професійно-технічну освіту (зі слів) (а. п. 1) .

Одружений (зі слів) (а. п. 1) .

Раніше несудимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а. п. 1, 88) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 1, 19) .

Раніше притягався до адміністративної відповідальності:

1) 06.04.2021 постановою Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/1679/21, провадження № 3/591/736/21 за ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, постанова набрала законної сили 17.04.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96063035) (а. п. 20) ;

2) 15.02.2022 постановою Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/936/22, провадження № 3/591/521/22 за ст. 124 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 850 грн. , постанова набрала законної сили 26.02.2022 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103308292) (а. п. 21) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 01-17/01/01/1281 від 07.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , під медичним наглядом у лікарів-наркологов комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань не перебуває (а. п. 86) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Сумська клінічна спеціалізована лікарня № 1092п/01-11 від 06.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований/проживає за адресою: АДРЕСА_5 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 87) .

Посередньо характеризується за місцем проживання (а. п. 89) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення вперше (а. п. 1, 88) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, вчинення винуватою особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винуватої особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю (а. п. 37, 114) .

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, думку потерпілого ОСОБА_9 , думку представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , думку обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір штрафу суд визначив, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 має одну обставину, що пом`якшує покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не слід обирати.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, та встановлені судом ознаки протиправних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони повністю відповідають один одному.

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, у повному обсязі, а, отже, його протиправні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

Є особою середнього віку (а. п. 1, 90) .

Має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а. п. 1, 85) .

Працює на посаді електромонтера в акціонерному товаристві Сумський завод Насосенергомаш (зі слів) (а. п. 1) .

Має професійно-технічну освіту (зі слів) (а. п. 1) .

Одружений (зі слів) (а. п. 1) .

Раніше несудимий та до кримінальної відповідальності не притягувався (а. п. 1, 83) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 (а. п. 1, 152) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Сумська клінічна спеціалізована лікарня № 1093п/01-11 від 06.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований/проживає за адресою: АДРЕСА_6 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 82) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 01-17/01/01/1284 від 04.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , під медичним наглядом у лікарів-наркологов комунального некомерційного підприємства Сумської обласної Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань не перебуває (а. п. 84) .

Посередньо характеризується за місцем проживання (а. п. 85) .

Є особою пенсійного віку (а. п. 93) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення вперше (а. п. 1, 83) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винуватої особи, вчинення винуватою особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винуватої особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004, № 8 від 12.06.2009, № 11 від 06.11.2009) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03) .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю (а. п. 37, 114) .

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, думку потерпілого ОСОБА_9 , думку представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір штрафу суд визначив, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 має одну обставину, що пом`якшує покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не слід обирати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України (а. п. 6, 8, 68, 92) .

27.08.2024 представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 до обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до початку розгляду справи по суті був пред`явлений цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, в якому він просив: 1. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдану йому моральну (немайнову) шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. . 2. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдану йому моральну (немайнову) шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. (вхідний № 33620/24 від 27.08.2024) (а. п. 33-40) .

27.11.2024 у відкритому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 свій цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити (а. п. 94-100) .

27.08.2024, 16.06.2025, 24.09.2025 у відкриті судові засідання потерпілий ОСОБА_9 не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а. п. 31, 129, 143) .

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 13 від 25.12.1992, № 12 від 03.12.1997) , згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0003700-89) .

Оскільки у відкриті судові засідання не прибув потерпілий ОСОБА_9 , відтак суд дійшов висновку про те, що цивільний позов до обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, слід залишити без розгляду, що не позбавляє його права пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні (а. п. 4) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-53, 66, 67, 125 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази, а саме:

- відеозапис за 12.04.2024, на якому зафіксований факт заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, який зберігається на оптичному диску CD-R, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000425 від 14.04.2024, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання;

- карту виїзду № 353 на 1 арк. та карту виклику № 353 на 1 арк, , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000425 від 14.04.2024, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без розгляду, що не позбавляє його права пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1