Справа №601/1891/25
Провадження № 1-кп/601/217/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець кримінальне провадження за № 0000128 від 31.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Горянка Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого,, не депутата, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

обвинуваченого за статтею 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

представників потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

30.03.2025 близько 19.30 год. малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , разом із малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , проходили по грунтовій дорозі, що веде від вулиці Радивилівська м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області в сторону лісу.

У цей час у тому ж напрямку проходив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , вигулюючи собаку породи "Німецька вівчарка" по кличці «Хазар», кобель гладкошерстий, що є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-ІV від 21.02.2006 особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника.

Відповідно до п. 1.4. Розділу IV Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку Почаївської міської об`єднаної територіальної, затверджених рішенням Почаївської міської ради № 726 від 28.03.2017 (зі змінами), власники домашніх тварин зобов`язані вигулювати собак тільки у визначених місцях на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Всупереч вказаним положенням, перебуваючи на грунтовій дорозі, що веде від вулиці Радивилівська м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області в сторону лісу 30.03.2025 близько 19.40 год. ОСОБА_3 , проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не застосовуючи при вигулі належного йому собаки кобеля гладкошерстого, породи "Німецька вівчарка" намордник та відпустивши собаку з повідка, не забезпечив умов безпеки людей, унаслідок чого собакою здійснено напад на малолітню ОСОБА_5 .

У результаті нападу собаки потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя у виді перелому кісток лицевого черепа зліва (багатоуламковий перелом верхньої щелепи на рівні альвеолярних відростків 2-5-го верхніх лівих зубів із поширенням лінії перелому на нижню стінку лівої верхньощелепної пазухи однойменної кістки), численних кусано-рваних ран обличчя (без уточнення локалізації), обох щічних ділянок, під оком" (без уточнення локалізації), лобової та виличної ділянок справа, скальпованої рани верхньої губи зліва, численних кусаних поверхневих глибоких саден голови, травматичної екстракції (видалення) 22,23-го (2,3-го верхніх лівих) та неповного вивиху 24,25-го (4,5-го верхніх лівих) зубів, численних кусаних поверхневих глибоких саден верхніх кінцівок (без уточнення локалізації), які не були небезпечними для життя у момент заподіяння та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я, і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 (а,в), 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного злочину. Просить його суворо не карати. Цивільний позов визнає та просить врахувати суми коштів, які ним надано потерпілій при добровільному відшкодуванні, а саме 100 000 (сто тисяч) грн.. Окрім того ним неодноразово надавались кошти на лікування потерпілої під час її перебування в лікарні. В нього самого на утриманні є дитина інвалід.

Він також пояснив, що погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєний злочин, вірно викладенні в процесуальних документах кримінальної справи.

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що під час судового розгляду отримала від обвинуваченого відшкодування моральної шкоди 100000 грн. Однак вважає, що внаслідок укусів собакою її донька зазнала моральних страждань, вони полягають в тому, що вона, будучи малолітньою дитиною злякалась неспровокованого нападу великої собаки вага якої становить не менше 50 кілограмів, отримала дуже болючі ушкодження обличчя, перенесла депресію, відчуття страху, тривоги, має поганий сон, постійний стрес та переживання щодо отриманих ушкоджень, що тривають до тепер. З огляду на те, що собака здійснила не спровокований напад на малолітню дитину - дівчинку, покусала та понівечила їй обличчя, внаслідок чого було вибито два зуби повністю, а два вивихнуто, в купі з багатоуламковим переломом верхньої щелепи зі зміщенням та фактичну непоправність наслідків отриманих ушкоджень у дитини розвинулись страх до собак, переживання за свою зовнішність, які виявились для неї психотравмуючими. Від пережитого у неповнолітньої ОСОБА_5 та родини вцілому порушились нормальні життєві зв`язки, що унеможливили продовження звичного способу життя через необхідність звернутися до правоохоронних органів, приймати участь у слідчих (процесуальних діях) подавати певні докази, звертатися до медичних закладів, проходити невідкладне стаціонарне (протягом 14 днів) лікування, оперативні втручання, що змушувало подумки повертатися її трагічних подій, пригадувати пережите та в подальшому звертатися за допомогою до психолога, вчиняти дії направлені щодо організації та продовження лікування, надолуження пропущеного у зв`язку з цим навчання, що обумовило родину дівчинки прикладати додаткові зусилля та нести фінансові втрати для його організації, а також нормалізації її фізичного та психо-емоційного стану, внаслідок чого дитина зазнала значних моральних страждань, які є довготривалими і тривають до тепер. Очевидно, що для повного відновлення нормалізації фізичного та психо-емоційного стану ОСОБА_5 потрібно ще прикласти багато зусиль та витратити багато часу, значних моральних та матеріальних ресурсів для відновлення фізичного та психологічного здоров"я потерпілої. Також просить врахувати, що родина «Ільницьких» віднесена до категорії багатодітних, що створює більш суттєві за обсягом труднощі для організації життя та відновлення потерпілої окремо та родини вцілому. Неповнолітня ОСОБА_5 внаслідок нападу собаки тривалий час була позбавлена можливості вести звиклий спосіб життя, позбавлена такої можливості і зараз, відчувала та відчуває сильний фізичний біль та страждання зазнала непоправних травм та ушкоджень. Підтримує заявлений нею цивільний позов та просить стягнути спричинену майнову шкоду в розмірі 33988,38 грн. та 6140,00 Євро витрат понесених на лікування від кримінального правопорушення, що доводиться наданими медичними документами про проходження лікування потерпілою ОСОБА_6 та 300000 грн моральної (немайнової) шкоди, спричиненої злочином. Не наполягає на суворій мірі покарання позбавлення чи обмеження волі.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст. 128 КК України за ознаками спричинення ОСОБА_5 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєного злочину та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі .

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні дитину-інваліда, вину визнав, щиро розкаявся, частково відшкодував шкоду та не заперечував проводити відшкодування в подальшому, також суд враховує думку представника потерпілої, яка просить обвинуваченого суворо не карати, а тому суд вважає, що слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1166, ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи та фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду в розмірі 33988,38 грн. та 6140,00 Євро витрат понесених на лікування від кримінального правопорушення, що доводиться наданими медичними документами про проходження лікування потерпілою ОСОБА_5 , доказами понесення витрат за проведення психотерапевтичних занять з психологом, витрат на пальне на проїзд до лікувальних закладів.

Відповідно до висновку психолога від 16.07.2025 року за результатами проведеного дослідження психологічного стану потерпілої ОСОБА_5 було виявлено комплекс суперечливих, але взаємопов`язаних ознак, які за шкалою Бека вказували на ймовірну наявність розладу у вигляді легкої депресії. Поряд з емоційною лабільністю це підтверджувало, що пережитий напад собаки мав значний психотравмуючий вплив, рекомендована психотерапія/психокорекція: когнітивно-поведінкова терапія, сімейна терапія. Це доводить, що потерпілій ОСОБА_5 також спричинено моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні емоційного стресу, тривоги і страху за своє життя, душевних стражданнях, що виразилась у сильних душевних переживаннях, внаслідок протиправних дій відповідача, які вона зазнала у зв язку з нападом тварини і підлягає стягненню в розмірі 200000 грн. з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 .

За таких обставин позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням підлягає до часткового задоволення. Також підлягають до стягнення витрати за послуги адвоката в сумі 20 200 грн.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за статтею 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 33988 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 38 (тридцять вісім) копійок та 6 140 (шість тисяч сто сорок) Євро завданої майнової шкоди та 200 000 ( двісті тисяч ) гривень моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати 20200 ( двадцять тисяч двісті) грн.

Речові докази у справі: міжнародний ветеринарний паспорт для собаки клички «Хазар», 28.01.2021 р.н. (кобель), породи «Німецька вівчарка гладкошерста; DVD-R диск із відеозаписом з 19 год. 37 хв. 30.03.2025 із камери відеоспостереження, що знаходиться на складському приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який 09 квітня 2025 року добровільно видав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: