ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївське Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, учасника бойових дій, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 13 лютого 2026 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, щопідозра, про яку повідомлено ОСОБА_7 , є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме: переховування від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання підозрюваного під вартою.

Крім того слідчий суддя врахував відомості про особу підозрюваного, який є раніше не судимим, однак на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, вчиненого з необережності в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до смерті ОСОБА_9 , і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій підозрюваного.

Також вказав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а альтернативний запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо, оскільки дії останнього спричинили загибель людини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді.

Постановити нову ухвалу, якою в порядку ст. 194 ч. 4 КПК України застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком до 13.02.2026 року включно, заборонити ОСОБА_7 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; зобов`язати його з`являтись за кожною вимогою до суду, органів слідства та прокуратури, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 п.п. 3, 4 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що вступну та резолютивну частину оскарженої ухвали було постановлено 23.12.2025 року, повний текст 24.12.2025 року, а повний доступ в ЄДРСР було надано 25.12.2025 року, у зв`язку із чим вважає, що строк апеляційного оскарження не є пропущеним.

В обгрунтування апеляційних вимог вказує, що ризик переховування від слідства повністю нівелюється тим, що 22.12.2025 року після проведення оперативного втручання і отримання підозри ОСОБА_7 не вчиняє жодних дій, щодо переховування чи ухилення від слідства, що підтверджується його явкою на розгляд клопотання про запобіжних захід.

Стосовно ризику впливу на свідків вказує, що він також нівелюється, так як в своїх показах підозрюваний ОСОБА_7 повідомляє про те, що в результаті отриманих травм він нічого не пам`ятає про обставини дорожньо-транспортної пригоди, відповідно вплинути на свідків навіть не має можливості, окрім того, що не має намірів.

Щодо ризику вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, зазначає що він є гіпотетичним та наразі ОСОБА_7 має задовільний стан здоров`я, після отриманих травм та проведеного йому оперативного втручання 17.12.2025 року, відповідно є необхідність в продовженні реабілітаційних лікарських процедур, необхідність зняття швів, тощо, що унеможливлює також можливість керування транспортним засобом.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, що підтверджується довідкою про участь у бойових діях та посвідченням учасника бойових дій.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Зважаючи на те, що оскаржену ухвалу слідчого судді було постановлено 23 грудня 2025 року, строк її апеляційного оскарження припадав на 28 грудня 2025 року, яке є вихідним днем, а відтак останнім днем строку подання апеляційної скарги був перший наступний робочий день, 29 грудня 2025 року, коли і було подано апеляційну скаргу захисника. Таким чином, строк апеляційного оскарження у даному випадку не було пропущено, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для розгляду питання про його поновлення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої ухвали слідчого судді, колегія суддів зважає на те, що згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001624 від 09 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в рамках якого 15.12.2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 грудня 2025 року приблизно о 00 годині 40 хвилин водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався у нічну пору доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Центральної с. Новогригорівка Павлоградського району, Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, рухаючись з с. Новогригорівка в напрямку с. Юр`ївка Павлоградського району. Під час здійснення руху по вказаній проїзній частині, водій ОСОБА_7 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, маючи об`єктивну можливість у межах видимості за напрямком руху спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не дотримуючись безпечного швидкісного режиму під час свого руху, у місці де проїзна частина має заокруглення, втратив керування автомобілем, здійснив виїзд за межі проїзної частини ліворуч, з подальшим зіткненням керованого автомобіля зі стовпом та деревом.

Своїми діями водій автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 2.9(а), 12.1, Правил дорожнього руху України. Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру переднього пасажирського сидіння автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці дорожньо-транспортної події.

З апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту обґрунтованість підозри як підстава для застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 не оскаржується, а тому колегія суддів не вдається до детального обговорення висновків суду у цій частині та обмежується констатацією того, що наданим матеріалами обгрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи суворість можливого покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на такі, що будуть вигідні стороні захисту.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене судове покарання у виді позбавлення волі, щодо якого за правилами ч. 1 ст. 75 КК України неможливо застосування процедури звільнення від його відбування з випробуванням.

З урахуванням обставин справи, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Вищезазначеним спростовуються наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами щодо недостатньої вагомості цих ризиків для застосування щодо ОСОБА_7 зважаючи на те, що вони не містять нових істотних для справи відомостей та полягають у тенденційній переоцінці тих обставин, які були відомі слідчому судді та, не переконання колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4