Справа №587/4367/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/713/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 16.01.2025, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Хотінь, Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- вироком Сумського районного суду Сумської області від 03.05.2018 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в якій вона просила вирок Сумського районного суду Сумської області від 16.01.2025, змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили визначено не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 06.11.2024 по 23.12.2024 з урахуванням положень ч. 7 ст. 72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 11289 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 6367,20 грн процесуальних витрат.

Речовий доказ - велосипед марки «Vicini» моделі «Praha», переданий на зберігання ОСОБА_10 визначено залишити потерпілій ОСОБА_10 , знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.10.2024.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначала, що свою вину обвинувачений визнав, щиро розкаявся, актично сприяв у розкритті злочину, завдану шкоду відшкодував, тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало, він має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю похилого віку, ОСОБА_8 має намір працевлаштуватись та стати на захист держави.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

Так, в період з 26.09.2024 по 28.09.2024, більш точний день та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 через незачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння, за адресою:

АДРЕСА_2 , та користуючись відсутністю володільців та інших осіб, в останнього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, шляхом незаконного проникнення до приміщення літньої кухні, де тимчасово проживає ОСОБА_9 , яка розташована на території вказаного домоволодіння.

ОСОБА_8 через незачинені двері літньої кухні, незаконно проник до приміщення літньої кухні, де зі столу взяв ноутбук Dell Latitude 5580 IPS Intel Core i7 ( i7-7600U) 16 Гб 256 Гб SSD, який належить ОСОБА_9 , та поклавши його в сумку з під ноутбуку, що стояла поряд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ19/119-24/17073-ТВ від 30.10.2024 вартість ноутбуку Dell Latitude 5580 IPS Intel Core i7 ( i7-7600U)

16 Гб 256 Гб SSD становить 11 289,00 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_8 09.10.2024 близько

11 год. 40 хв. знаходився поблизу Нової пошти № 1, яка розташована за адресою: Сумський район, с. Стецьківка, вул. Сумська, буд. 15. Поруч із вказаним відділенням Нової пошти №1 останній побачив велосипед марки «Vicini» моделі «Praha», сірого кольору, з корзиною спереду, чорного кольору та сумкою на багажнику з двох боків, належний ОСОБА_10 , та маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, в ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_8 перебуваючи біля приміщення Нової пошти №1, за адресою: Сумський район, с. Стецьківка, вул. Сумська, 15, у вказаний день та час, взяв велосипед марки «Vicini» моделі «Praha», сірого кольору, з корзиною спереду чорного кольору та сумкою на багажнику з двох боків, належний ОСОБА_10 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/16194-ТВ від 22.10.2024 складає 3 901,00 грн. Після цього, ОСОБА_8 маючи при собі вказаний велосипед, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження до Сумського апеляційного суду вони надійшли 20.02.2025. Судові засідання у справі призначались на 14.07.2025 та на 03.11.2025.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники повідомлялись, однак 03.11.2025 до суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився. При цьому, як слідує з письмової розписки про вручення поштового відправлення, обвинувачений був повідомлений про дату і час судового засідання призначеного на 14.07.2025, що вказує на його обізнаність про перебування на розгляді в Сумському апеляційному суді кримінального провадження відносно нього. Як згадувалось вище, в призначене на 03.11.2025 обвинувачений не з`явився, а поштове відправлення на його адресу повернулося до Сумського апеляційного суду без вручення його адресату, причина закінчення терміну зберігання. Водночас, на офіційному сайті Сумського апеляційного суду було опубліковано оголошення про виклик ОСОБА_8 до суду.

Також, колегія суддів враховує, що вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржений лише одним учасником кримінального провадження захисником ОСОБА_7 , яка предбаставляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин, з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду, а також враховуючи те, що питання про погіршення стновища обвинуваченого не ставиться, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження за участі захисника ОСОБА_7 та без участі обвинуваченого, що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , яка свою апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити, вирок суду першої інстанції просила змінити і призначити обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворе покарання, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду вбачається, що провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому ОСОБА_8 були роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду справи без дослідження доказів та обставин, які ніким не заперечуються. Обвинувачений не заперечував проти такого порядку, надав добровільно пояснення, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно», «вчинена в умовах воєнного стану», «поєднана з проникненням у інше приміщення».

Щодо доводів захисника про суворість призначеного судом покарання та необхідність його пом`якшити, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом лека розумова відсталість, частково відшкодував шкоду, шляхом повернення викраденого велосипеда.

Враховуючи викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного, та відсутність обтяжуючих, а також факт часткового відкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна, суд дійшов обгрунтованого висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_8 слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України, що буде відповідати вчиненому злочину та його особі.

Застосування до обвинуваченого покарання у вигляді пробаційного нагляду, про який просила захисник, судом першої інстанції визнано безпідставним, оскільки обвинувачений неодноразово судимий, у тому числі і за корисливі злочини, з чим колегія суддів також погоджується.

Вимоги апеляційної скарги захисника також зводились до пом`якшення покарання ОСОБА_11 . Захисник просила вирок суду змінити та призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду, оскільки свою вину обвинувачений визнав, щиро розкаявся, актично сприяв у розкритті злочину, завдану шкоду відшкодував, тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало, він має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю похилого віку та ОСОБА_8 має намір працевлаштуватись і стати на захист держави.

Однак, з урахуванням встановленого, колегія суддів підстав для задоволення вимог сторони захисту не вбачає, оскільки визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та часткове відшкодування шкоди вже враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, а наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, матері, факту працевлаштування та бажання захищати державу доказами не підтверджено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на санкцію ч. 4 ст. 185 КК України, за якою найменш суворе покарання - 5 років позбавлення волі, тоді як ОСОБА_8 , суд знайшов підстави для застосування ст. 69 КК України і призначення покарання саме у виді 3 років позбавлення волі.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, беручи до уваги особливість індивідуалізації покарання, обираючи між законними альтернативами, керуючись поняттям судового розсуду, з огляду на обставини справи та другорядну роль кари як мети покарання, призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Підстав для пом`якшення покарання, про що просить захисник у скарзі, апеляційний суд не вбачає, оскільки призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, підстав для його пом`якшення за апеляційними доводами захисника не встановлено.

Інших доводів, які б свідчили про суворість призначеного покарання, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується із статтями 50, 65 КК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 16.01.2025, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4