Справа № 206/5339/19
Провадження № 1-кс/206/1279/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

заявника-судді ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи-засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/3/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла заява судді Самарського районного суду міст Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що 28.04.2021 року нею було ухвалено вирок по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання відповідно до ч.1 ст. 55 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах чи займатися правоохоронною діяльністю строком на 1 рік. Рішення набрало законної сили. 13.10.2025 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Вказана заява була передана до її провадження для розгляду. 14.10.2025 року нею було подано заяву про самовідвід, в задоволенні якої суддею ОСОБА_6 було відмовлено. Відповідно до Наказу від 06.10.2025 під № 120-в голови суду ОСОБА_7 , судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 надано частину щорічної відпустки за період з 22.01.2021 по 21.02.2022 тривалістю 16 календарних днів з 16 по 31 жовтня 2025 року включно. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року у задоволенні заяви судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами у кримінальній справі № 206/5339/19, відмовлено. 27.10.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за новоявленими обставинами, єдиний унікальний номер судової справи 201/8749/19, яка відповідно до результатів автоматизованого розподілу, розподілена та визначено склад суду в особі судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_8 ..Так ОСОБА_4 в своїй заяві про відвід зазначає наступне: « 20.10.2025 року судді ОСОБА_3 у задоволенні заяви про самовідвід відмовлено та мою заяву повернуто їй для подальшого розгляду. 22.10.2025 року в телефонному режимі, від працівників канцелярії Самарського районного суду м. Дніпро мені стало відомо, що суддя ОСОБА_3 взагалі, начебто з 14.10.2025 року по 01.10.2025 року знаходиться у відпустці. Станом на 27.10.2025 року суддею ОСОБА_3 будь-якого процесуального рішення не прийнято. За вказаними фактами мною було направлено дисциплінарну скаргу на суддю ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя. Під час судового розгляду суддя неодноразово натякала на отримання нею неправомірної вигоди від мене для ухвалення виправдувального вироку. А після моєї дієвої та невербальної відмови ухвалила обвинувальний вирок із призначенням покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Після кожного судового засідання прокурор ОСОБА_9 , який був обвинувачем у вказаному кримінальному провадженні заходив до кабінету судді ОСОБА_3 для узгодження, як я розумію, подальших дій, що свідчить про їх поза процесуальний зв`язок між суддею та представниками обвинувачення та підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що перед засіданням його запевнили, що суддя і прокурор не ставитимуть зайвих питань - що й підтвердилось під час судового розгляду. Після винесення обвинувального вироку під час збору матеріалів діяльності зазначеної судді для захисту своїх прав в Дніпровському апеляційному суді, суддя ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні суду, висловилася в мій бік - «ти все рівно сядеш». На мою думку це помста за відмову в наданні неправомірної вигоди, та в подальшому оскарження в установленому законом порядку її дій в різних інстанціях».

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 31 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами № 201/8749/19 відмовлено.

22.10.2025 року захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтерсах ОСОБА_4 подав заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами. Під час розгляду справи 27.10.2025 та 14.11.2025 ОСОБА_4 було подано дві скарги на ВРП та дві скарги до Самарського районного суду міста Дніпра щодо його неповідомлення, на що було надано відповідь. Вважає за необхідне заявити собі самовідвід у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, для сприяння ефективному розгляду справи, забезпеченню правильного вирішення справи, та з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості при розгляді справи у сторін провадження та у стороннього спостерігача.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засідання свою заяву підтримала на підставі викладених в ній обставин та показала, що з 16.10.2025 року дійсно перебувала у відпустці, будь-яких бесід в поза процесуальний спосіб не вела. Наразі ОСОБА_4 подані скарги до Вищої ради правосудя, нею подані скарги до Вищої ради правосуддя та Офісу Генерального Прокурора.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що після подання своєї заяви вона не розглядалася 15 дів, вважає, що інформація зазначена в заяві судді ОСОБА_3 неправдива, просив відмовити у задоволенні.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Згідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з наданих матеріалів 22 жовтня 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла заява захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2025 року дане кримінальне провадження розподілено на суддю ОСОБА_3 ..

Разом з тим, заявником ОСОБА_4 було подано неодноразові відводи судді щодо її необ`єктивності при розгляді справи та зазначено факти, що можуть змусити сумніватися в його упередженості. Подано відповідні скарги до Вищої ради правосуддя.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: «Падовані проти Італії» від 26.02.1993, «Фей проти Австрії» від 28.02.1993, «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.

Враховуючи те, що у стороннього спостерігача можуть виникнути обгрунтовані сумніви, що вказане рішення було прийнято у зв`язку з відчуттям страху перед засудженим після вказаних обставин, а також явної упередженості щодо одного з учасників процесу, а саме ОСОБА_4 , суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/3/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Передати заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/3/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу судді, який розглядатиме дану заяву про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1