ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1353/12
провадження № 1-в/753/573/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання пов`язане з виконанням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2013 відносно засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2013 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 4 років 11 місяців 10 днів позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 3 роки.

Вирок набрав законної сили.

18 вересня 2025 до суду надійшов лист Дарницького УП ГУ НП у м. Києва з проханням вирішити питання речових доказів у вказаній кримінальній справі, а саме вирішити долю 102 гривень.

Суд дослідивши матеріали кримінальної справи № 2602/1353/12, письмову заяву прокурора, яка заперечувала проти вирішення долі речових доказів, приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 7 розділу ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Кримінальна справа відносно ОСОБА_3 розглядалася Дарницьким районним судом м. Києві відповідно до норм Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Так, постановою слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 23.06.2012 у вказаній кримінальній справі були визнані речовими доказами 102 гривні, 1 купюра номіналом 100 гривень серія ЕЯ 2222355, дві купюри по 1 гривні, серія ГГ 1425442, ГЄ 0401230.

Разом з тим, під час винесення вищевказаного вироку долю вказаних речових доказів вирішено не було.

Частиною 1 ст. 330 КПК України в редакції 1960 року визначено, що суд вирішує питання про речові докази, керуючись правилами, викладеними в статті 81 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КПК України в редакції 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави; гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави. Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Вказані неточності можуть призвести до всякого роду сумнівів та протиріч при виконанні вироку та повинні бути вирішені судом, який його ухвалив.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Дарницького районного суду м. Києва 29.07.2013 в частині речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 409 КПК України 1960 року,

постановив:

Речові докази, а саме: 102 гривні, 1 купюра номіналом 100 гривень серія ЕЯ 2222355, дві купюри по 1 гривні, серія ГГ 1425442, ГЄ 0401230, які зберігають в управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві - конфіскувати в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1