УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке виявлено та вилучено 03.12.2025 в ході обшуку за місцем мешкання начальника служби електрогосподарства КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні:

Прокурор ОСОБА_3 надав короткий виклад обставинам кримінального правопорушення, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що на теперішній час не призначено експертизу, одночасно повідомив, що надано доручення оперативним працівникам на проведення огляду вилученого мобільного телефону.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що в мобільному телефоні відсутні відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування розпочато на підставі повідомлення УСР в Одеській області ДСР НПУ про те, що посадові особи КП «Теплопостачання м. Одеси» Одеської міської ради, діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом внесення до актів виконаних будівельних робіт, завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, в умовах воєнного стану.

Так, 13.01.2025 між КП «Теплопостачання міста Одеси» (Замовник) та ТОВ «ПІВДЕНЬЕНЕРГОМОНТАЖ» (Виконавець) укладено договір № ТМО-8/25 від 13.01.2025, згідно якого виконавець зобов`язується на власний ризик, власними засобами, матеріалами, комплектуючими виробами та обладнанням виконати та здати роботи з нового будівництва по проекту PD01:4293-5143-7920-0019 за адресою: м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 80-В. Кабельні лінії.

В результаті незаконних дій, перемоги у публічних закупівлях з реконструкції теплових мереж, реконструкцій котельні, поставки товарів переможцями стають і «Юженергоавтоматика» , ТОВ «Південьенергомонтаж» , ПП «КБ Теплоенерго» .

Директор ПП «Юженергоавтоматика» ОСОБА_5 , директор ТОВ «Південьенергомонтаж» ОСОБА_6 , директор ПП «КБ Теплоенерго» ОСОБА_7 переслідуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне заволодіння бюджетними коштами, проводять неналежним чином виконання робот з капітальних та поточних ремонтів на об?єктах, шляхом завищення фактичних об?ємів виконаних робіт, вартості матеріалів, в результаті чого вносять завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, актів приймання виконаних робіт форми КБ-2В, довідки форми КБ-3 та передають на підпис.

Зі свого боку достовірно знаючи, що до актів приймання виконаних робіт форми КБ-2В, довідки форми КБ-3 внесені недостовірні відомості щодо об?ємів виконаних робіт, у зв?язку зі закінченням фінансового року, підписує вказані офіційні документи.

Встановлено бухгалтер ПП «Юженергоавтоматика» ОСОБА_8 знаходячись в офісному приміщенні на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою місто Одеса, вулиця Транспортна, будинок, 5-а, в якому остання за вказівкою ОСОБА_9 вносить до офіційних документів недостовірні відомості в частині завищення об?ємів виконаних робіт.

ОСОБА_6 будучи директором ТОВ «Південьенергомонтаж» фактично має офісне приміщення, яке знаходиться на 2 поверсі в приміщенні розважально-оздоровчого комплексу «ARK SPA PALACE» м. Одеса, вул. Генуезька вулиця, 1А, де останній проводить зустрічі з посадовими особами розпорядників бюджетних коштів Одеської міської ради, де обговорюють механізм привласнення бюджетних коштів та передає частину вже привласнених коштів. Крім цього, ОСОБА_6 у ресторані «Vinobroteria» проводить зустрічі з вказаними посадовими особами, де обговорює умови щодо проведення капітальних робіт, розмір «откатів» тощо, за адресою: м. Одеса, Театральний, провулок, 19.

ОСОБА_7 будучи директором ПП «КБ Теплоенерго» має офісне приміщення, яке знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: місто Одеса, вулиця В?ячеслава Чорновола, будинок, 3, де ОСОБА_7 проводить наради зі своїми співробітниками щодо привласнення бюджетних коштів.

Встановлено, що у холі виконання даного договору посадові особи КП «Теплопостачання міста Одеси» та ТОВ «ПІВДЕНЬЕНЕРГОМОНТАЖ» здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом внесення до актів виконаних будівельних робіт, завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, в умовах воєнного стану.

За результатами виконання доручення, наданого слідчим в порядку ст. 40 КПК України, та у рамках проведення негласних слідчих розшукових дій, оперативним підрозділом УСР в Одеській області встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний зокрема начальник служби електрогосподарства КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 , проживаючий за адерсою: АДРЕСА_1 , який за місцем мешкання може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів по справі, місять на собі відомості, що становлять собою сукупність доказів у вчиненні кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення.

Так, 03.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси. проведено обшук за місцем мешкання начальника служби електрогосподарства КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено - мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 марки «Xiaomi 14T» в корпусі золотистого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із влаштованими сім-картами оператора стільникового зв`язку з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

03.12.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

У цьому провадженні наразі підозра нікому не оголошена. Однак долучені до клопотання матеріали вказують на ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР.

В ході проведення оперативно-розшукових дій було встановлено, що до обставин даного кримінального правопорушення ймовірно причетний начальник служби електрогосподарства КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів, оскільки належать особі, причетність до вчинення кримінального правопорушення якого перевіряється наразі органом досудового розслідування, у них можуть міститися відомості з приводу здійснення діяльності пов`язаної з привласнення бюджетних коштів, шляхом внесення до актів виконаних будівельних робіт, завідомо неправдивих відомостей про обсяги виконаних робіт, в умовах воєнного стану. Крім того, вилучені речі та документи можуть містити відомості щодо підтвердження факту наявності договірних відносин між вказаними суб`єктами господарювання.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вилучений телефон використовувався у вчиненні злочину у даному провадженні, він може містити зокрема: електронні файли, номери телефонів, тощо, що стосується обставин вчинення злочину пов`язаного з розслідуваними обставинами відтак, дослідження його вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилученого мобільного телефону, про що зокрема зазначає слідчий у клопотання, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Слідчим надано доручення оперативним співробітникам УСР про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, щодо огляду вилученого майна.

Враховуючи викладене, арешт на вилучене майно є необхідним, з метою подальшого детального огляду, використання в ході проведення необхідних судових експертних досліджень, в тому числі комп`ютерно технічних експертиз, з метою виявлення та вилучення інформації, що зберігається в пам`яті мобільного телефону.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Отже, за стандартом доведення «достатні підстави» слідчий суддя встановив відповідність вилученого майна ознакам речового доказу.

Отже, за наявності достатніх підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, а вилучене за адресою АДРЕСА_1 , майно ймовірно містить відомості, що можуть мати значення для цього провадження, а тому є вагомі підстави вважати, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, передання майна, на яке детектив просить накласти арешт.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке виявлено та вилучено 03.12.2025 в ході обшуку за місцем мешкання начальника служби електрогосподарства КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено - мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 марки «Xiaomi 14T» в корпусі золотистого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із влаштованими сім-картами оператора стільникового зв`язку з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1