Справа № 484/4913/25
Номер провадження: 1-кп/484/407/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Чаусове Друге Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000421 від 02.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2000 ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку набув права керування транспортними засобами категорії «В», у зв`язку з чим, під час керування транспортним засобом даної категорії, повинен був дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 із змінами та доповненнями, ведених вдію з 01.01.2002 (далі - Правил дорожнього руху України).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме -«Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин».

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, 02.05.2025, близько 10:00 год., водій ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу буд. № 19 по вул. Грушевського м. Первомайська Миколаївської області, біля магазину «Караван», керував на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.01.2024, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.04.2015 та діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР221024456, технічно справним автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , проявивши неуважність, не стежачи належним чином за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, яка полягала у виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка стояла у нерухомому положенні позаду вказаного автомобіля і яку він об`єктивно спроможний був виявити, оскільки її оглядовість нічим не була обмежена, не впевнившись у безпеці для інших учасників дорожнього руху, розпочав рух заднім ходом керованого ним автомобіля у пішохідній зоні та допустив наїзд на вказаного вище пішохода

Своїми діями ОСОБА_3 грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України: п.1.3 - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п.2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 та п.10.9, які зобов`язують водіїв перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також вимагають від водія під час руху заднім ходом не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та у разі потреби звернутися за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 впала на проїзну частину та отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лівого передпліччя.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного (через недбалість) порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1. та п.10.9. Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив, надав в письмовому вигляді та підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, в зв`язку із примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити, посилаючись на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, об`єктивно оцінив неправомірність своїх дій та усвідомив їх протиправність, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Обвинувачений підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, ніяких фактичних обставин не оспорював, щиро кається в скоєному. Матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі.

Потерпіла в судовому засіданні проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, в зв`язку із примиренням винного з потерпілим не заперечувала, так як примирилась з обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив про закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки наявні передбачені законом підстави.

Заслухавши учасників кримінального провадження, подане клопотання, думку учасників судового провадження з приводу клопотання, дослідивши заяву потерпілого, наявні у суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доказами, що підтверджують дане обвинувачення, є: висновки експертів № СЕ-19/115-25/9614-ІТ; № СЕ-19/115-25/7867-ІТ; № СЕ-19/115-25/7868-ІТ; № 125 М від 13.05.2025; постанову про визнання речових доказів від 02.05.2025; зберігальну розписку ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, у випадку надходження під час здійснення судового провадження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під час вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,в скоєному щиро розкаявся, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяну шкоду, що підтверджується наявними у суду матеріалами.

З огляду на викладене, дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Крім того, в силу вимог ст. 129 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави, слід стягнути витрати по справі, за проведення судових експертиз на загальну суму 10696,60 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст.284,286,288,314,372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , на підставі ст. 46 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України, в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України - закрити, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП на користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 60 коп.

Речовий доказ автомобіль «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_7