Провадження № 1-кп/756/659/25
УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час проведення судового засідання у кримінальному провадженні № 0000827 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 в особі представника звернулась із клопотанням про скасування арешту з частини грошових коштів, що складає 44900 доларів США від загальної суми 89800 доларів США.

Клопотання обґрунтоване тим, що 08.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в буд. АДРЕСА_2 . Під час вказаного обшуку були виявлені і вилучені, зокрема грошові кошти в сумі 89800 доларів США. Ухвалою слідчого судді від 08.09.2023 р. накладено арешт на вказані грошові кошти, як на речовий доказ, а також у зв`язку із тим, що санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. Накладення вказаного арешту заявниця вважає незаконним, оскільки вона є дружиною обвинуваченого, вказані грошові кошти є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А тому, до половини належних заявниці арештованих коштів не може бути застосована конфіскація. Відповідно, накладений арешт необґрунтовано обмежує право власності заявниці на грошові кошти.

Прокурор заперечив проти клопотання.

Захисники і обвинувачений підтримали клопотання про скасування арешту.

Дослідивши доводи клопотання та аргументи учасників справи, суд вважає, що у задоволенні клопотань слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

08.08.2023 року слідчим проведено обшук в буд. АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2023 року.

Відповідно до протоколу обшуку було виявлено і вилучено, зокрема грошові кошти в розмірі 89800 доларів США. Обшук проведено в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також захисника. У протоколі обшуку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зауважень не висловили, захисник зазначив, що про незаконність вилучення коштів через відсутність їх в ухвалі слідчого судді.

Водночас, при дослідженні відеозапису обшуку встановлено, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 наполягали на належності вказаних коштів виключно ОСОБА_8 , однак не змогли пояснити їх походження.

Постановою слідчого від 08.08.2023 року вилучені грошові кошти визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року накладено арешт, зокрема на грошові кошти в сумі 89900 доларів США. В ухвалі вказано, що це майно визнано речовим доказом, а також є підстави для накладення арешту для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Надаючи оцінку доводам клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту, суд зазначає, що воно не містить доказів та належного обґрунтування, з якого можливо було би зробити висновок про незаконність накладення арешту на грошові кошти.

Так само, майно не втратило значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, під час обшуку ОСОБА_8 наполягала на належності всіх грошових коштів саме їй, а у цьому клопотанні вказує на належність їй лише половини вказаних коштів на праві спільної сумісної власності подружжя, з чого слідує суперечлива позиція заявниці.

Суд звертає увагу, що питання поділу майна подружжя не може вирішуватись в рамках цього клопотання, а належність коштів заявниці або обвинуваченому, і їх подальша доля, має вирішуватись судом лише за результатами розгляду справи по суті.

У зв`язку із цим, в задоволенні клопотань слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 174, 370, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повна ухвала оголошена 12.12.2025 р.

Суддя ОСОБА_1