Справа № 127/2752/26
Провадження № 1-кс/127/1188/26
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 18.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився

ІНФОРМАЦІЯ_1 явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, однак про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялось завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.

Відповідно до частини четвертої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що саме по собі неприбуття слідчого чи прокурора у судове засідання для розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів не є перешкодою для розгляду даного клопотання, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання без участі прокурора. Неприбуття ж за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття також не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Статтею 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

За приписами частини другої статті 160 КПК України у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 18.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Вінницької області ряд суб`єктів господарювання різної форми власності здійснюють господарську діяльність у формі централізованого водопостачання підземних вод.

Відповідно до положень статей 46, 48 ВКУ спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Крім того, відповідно до статті 49 ВКУ спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно зі статтею 30 ВКУ збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, які встановлюються Податковим кодексом України (далі ПКУ).

Відповідно до підпункту 255.1 статті 255 ПКУ платниками рентної плати за спеціальне використання води є, зокрема, первинні водокористувачі суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів.

Відтак, у ході розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність в отриманні інформації та документів, що мають значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Як зазначено слідчим у клопотанні, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), а саме: податкових декларацій з рентної плати за користування надрами; відомостей про сплату рентної плати за спеціальне використання води та відомостей про сплату екологічного податку за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти; відомостей щодо розрахунків платників податків із бюджетом, у тому числі інформації щодо одержаного відшкодування ПДВ (у розрізі надходжень кожного податку за окремі звітні періоди); відомостей з реєстру податкових накладних (в електронному вигляді із відображенням контрагентів, дати, загальної суми, номенклатури товарів/послуг, їх кількості, одиниці виміру та вартості тощо); балансу (форма № 1); звіту про фінансові результати (форма № 2); звіту про рух грошових коштів (форма № 3); розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до декларації); податкових накладних; реєстру виданих та отриманих податкових накладних; відомостей про IP-адреси та адреси електронної поштової скриньки, з яких подаються матеріали податкової звітності; відомостей щодо наявних банківських рахунків (із зазначенням коду МФО, назв банківських установ, номерів розрахункових рахунків, дат відкриття/закриття, валют); відомостей щодо виробничих потужностей суб`єктів господарювання; відомостей та наявних документальних матеріалів (у тому числі звітів за формами 1ДФ та Д4) щодо повідомлень про прийняття працівників на роботу із зазначенням категорії особи, РНОКПП/серії і номера паспорта, П.І.Б., номера наказу або розпорядження, дати початку роботи, дати формування повідомлення, відповідальних керівника та бухгалтера, нарахованих виплат/доходів тощо; документальних матеріалів за результатами проведення податкових перевірок за наступними суб`єктами господарювання (у розрізі кожного наведеного нижче суб`єкта господарювання):

1.Податковий номер НОМЕР_1 , комунальне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_3 », місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 , за період з 01.01.2018 по 22.01.2026;

2.Податковий номер НОМЕР_2 , комунальне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_4 », місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_3 , за період з 01.01.2018 по 22.01.2026;

3.Податковий номер НОМЕР_3 , комунальне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Калинівської міської ради, місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_4 , за період з 01.01.2018 по 22.01.2026.

Проте будь-яких доказів, у яких міститься інформація про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, окрім рапорту оперативного працівника, слідчим до клопотання не додано.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого та наявності підстав для його задоволення слідчий суддя враховує наступне.

Частиною другою статті 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. (ч. 2 ст. 131 КПК)

Відповідно до статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В той же час, за правилами встановленими частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною шостою статті 132 КПК України закріплено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, як зазначено вище та встановлено судом, клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів не містить посилань на докази та до клопотання не додано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а відтак слідчим не додано доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень статті 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Однак, з огляду на зазначені вище обставини слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні про тимчасовий доступ не зазначено та не доведено, що інформація у документах, про доступ до яких клопоче слідчий, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 36-39, 110, 131, 132, 159, 160, 163, 164, 214, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя