КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/7799/25
Провадження № 1-кп/552/755/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх захисника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтаві кримінальне провадження №0000901 від 19.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 127 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миргорода Полтавської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шкурупії Решетилівського району Полтавської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Зуївці Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 127 КК України, -

встановив:

До суду надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. У своїх клопотаннях прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КК України. Зазначає, що ризики, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу обвинуваченим, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належну поведінку обвинувачених.

Також до суду надійшли клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах його підзахисних обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах його підзахисних обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, а також заперечення захисника адвоката ОСОБА_12 в інтересах його підзахисних обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо його підзахисних.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання посилаючись на викладені в них обставини. Просив їх задовольнити. Вважає клопотання захисників безпідставними, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання запобіжних заходів обвинуваченим не змінилися.

Захисники обвинувачених підтримали свої клопотання про відмову прокурору у задоволенні клопотань про продовження обвинуваченим цілодобового домашнього арешту та просили обрати їх підзахисним запобіжний захід у вигляді особового зобов`язання. Зазначили, що їх підзахисними за час застосування до них запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не було допущено жодного порушення покладених на них обов`язків, що свідчить про те, що вони не мають наміру переховуватися від суду та перешкоджати судовому розгляду іншим чином. Обвинувачені мають постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, завжди займалися суспільно корисною працею, характеризуються виключно позитивно.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримали свої захисників.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у яких посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність зазначених ризиків обґрунтовує тяжкістю інкримінованих обвинуваченим злочинів у сукупності з даними про їх особу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК суд, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; 5) не відвідувати місця, визначені судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

На переконання суду, ризики, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд переконаний, що ймовірна можливість переховування обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від суду підтверджується перш за все тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються є особливо тяжкими злочинами, за які передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі. Тому, на переконання суду, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що імовірний ризик переховування обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від суду наразі існує.

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинувачених на свідків, суд ураховує те, що з метою уникнення відповідальності обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані, з метою схилення їх до зміни показів або відмови від показів взагалі.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що наразі ризик незаконного впливу на свідків належним чином обґрунтований та підтверджений.

Суд також враховує, що метою продовження запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження.

В той же час, суд не погоджується з доводами прокурора щодо наявність ризика, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не надала відповідних підтверджень зазначеному.

З урахуванням встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому його етапі застосування запобіжного заходу до обвинувачених є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Водночас, застосований до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також особою обвинувачених, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Суд враховує доводи прокурора про тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень, встановлені ризики.

Разом з тим, суд під час розгляду цього клопотання враховує тривалість застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який обмежує їх право на вільне пересування, процесуальну поведінку обвинувачених, яка протягом досудового розслідування та перебування кримінального провадження в провадженні суду була належною, а також зміну особистих обставин обвинувачених (відсутність достатніх джерел для існування без можливості працевлаштування, тощо) у зв`язку з чим вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме нічного домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та унеможливити реалізацію ризиків, які продовжують існувати.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу.

Більш того, під час розгляду клопотання прокурор не надав суду відомостей про те, що обвинувачені намагалися зустрітися зі свідками або іншими учасниками кримінального провадження, безпосередньо або через третіх осіб впливав на них або переховувалися від органів досудового розслідування або суду.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Враховуючи наведені сторонами доводи у сукупності, відомості про особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наявність у них міцних соціальних зв`язків, суд констатує, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Суд враховує позицію сторони захисту та визначає цей період у межах з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Такий запобіжний захід буде достатнім для запобігання реалізації встановлених ризиків, а також відповідатиме інтересам обвинувачених, зокрема при реалізації ними права на працю, а отже становитиме мінімальне за цих обставин втручання у їх права.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд також виходив із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин клопотання захисників обвинувачених про обрання їх підзахисним запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволенню не підлягають.

Крім того, з метою мінімізації ризиків, установлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинувачених, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В той же час, відповідно до ч. 1, 4 ст. 195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Не допускається застосування електронних засобів контролю, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, тривалості застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обмежував їх право на вільне пересування, належну процесуальну поведінку обвинувачених протягом тривалого часу, враховуючи відомості про особу обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягаються вперше, мають міцні соціальні зв`язки, суд вважає за можливе скасувати їм обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки його носіння суттєво порушує нормальний уклад життя обвинувачених.

Строк дії обов`язків суд визначає у межах строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181-182, 194, 195, 199, 331 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

У задоволенні клопотань захисників обвинувачених відмовити.

Змінити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2026 року включно, заборонивши їм залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою:

щодо ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

щодо ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

щодо ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 ;

щодо ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 ;

щодо ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 ;

щодо ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_6 .

Заборонити ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишати місце проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за виключенням надання останнім невідкладної медичної допомоги та прослідування до приміщення цивільного захисту населення.

Покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з населеного пункту постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками, іншими обвинуваченими з приводу обставин вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1