Провадження № 1-в/127/479/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» та за час відбуття покарання має заохочення, сумлінну поведінку, бережно відноситься до майна установи. На даний час він вже відбув 2/3 терміну призначеного судом покарання, має постійне місце проживання та не проявляє бажання займатися протиправною діяльністю. Окрім цього він являється онкохворим, а саме має захворювання, рак четвертої стадії.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та вказав, що в період відбування покарання він пройшов 20 хіміотерапій. В установі виконання покарань він не працює, у зв`язку із станом здоров`я. Оскільки потребує інших методів лікування своєї хвороби, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому зазначив, що з клопотанням про звільнення від відбування покарання в зв`язку із наявною хворобою не звертався та не звертається, а просить звільнити його на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає до задоволенню, оскільки засуджений за час відбування покарання має лише одне заохочення та працював один місяць, а саме в серпні 2024 року. Посилання засудженого на наявність хвороби як підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в цьому випадку не має значення, оскільки засуджений звернувся із клопотанням саме у порядку ст. 81 КК України, а не на підстав ст. 84 КК України, яка передбачає звільнення від покарання за хворобою. З вказаних підстав просив відмовити у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подане засудженим клопотання, оскільки за період відбування покарання дисциплінарних стягнень у ОСОБА_4 немає, має одне заохочення за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку. Також зазначив, що засуджений за станом свого здоров`я не може працювати.

Представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» заперечив щодо поданого ОСОБА_4 клопотання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

По даній справі ОСОБА_4 засуджений 08.09.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 07.02.2022 по 28.11.2022 року. Строк відбування покарання обраховується з 28.11.2022 року.

З особової справи засудженого та матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 станом на час звернення з клопотанням, відбув більше двох третин строку призначеного покарання.

Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_4 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.

Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.

При вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

З особової справи засудженого та матеріалів клопотання вбачається те, що до ОСОБА_4 протягом строку відбування покарання у ДУ Вінницька виправна колонія (№86)», одного разу 09.07.2025 року застосовувалися заходи заохочення за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього розпорядку. Дисциплінарних стягнень не має.

З характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. На профілактичних обліках не перебуває. У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Із висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи зазначено, що засуджений не довів свого виправлення та не можу бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (53 бали).

Відповідно до довідки від 02.10.2025 року протягом всього строку відбування покарання лише один місяць у серпні 2024 року здійснювалося нарахування та отримання засудженим ОСОБА_4 заробітної плати.

Крім того, рішенням комісії установи (протокол № 15 від 08.07.2025 року) засудженому ОСОБА_4 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

Із наявних у матеріалах справи документах, які підтверджують стан здоров`я засудженого вбачається, що ОСОБА_4 хворіє. Діагноз С62.1 злоякісне новоутворення яєчка, що опустилося. На даний час знаходиться під медичним наглядом лікарів медичної частини установи виконання покарань та проходить лікування.

Суд зазначає, що стан здоров`я засудженого при оцінці підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання переважного значення не має, оскільки при вирішенні вказаного питання оцінюються інші критерії. Суд звертає увагу, що однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням особи засудженого, враховуючи ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик ймовірної небезпеки для суспільства, суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинене кримінальне правопорушення, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вважає, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

При цьому суд роз`яснює засудженому ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 84 КК України, які регулюють порядок та умови звільнення особи від відбування покарання якщо після постановлення вироку така особа захворіла тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання. Саме під час розгляду вказаного питання надається оцінка стану здоров`я засудженого і можливості його відбувати покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: