Справа № 603/486/25
Провадження № 1-кп/603/51/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 14 серпня 2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яргорів Монастириського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не депутата, з середньою освітою, який не працює, не одруженого, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2025 року приблизно о 10 год 50 хв. у ОСОБА_5 , під час перебування неподалік території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , виник злочинний намір спрямований на завдання їй одного удару.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_5 13 серпня 2025 року приблизно о 10 години 50 хвилин, під час перебування неподалік території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та вході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в ділянку правого плеча.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126 КК України, - умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

02 вересня 2025 року, згідно вимог ст. 471 КПК України між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку укладена угода про примирення, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, грошовий еквівалент якого становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 цього Кодексу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що угода про примирення укладена добровільно, просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просив затвердити угоду і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому відомі та зрозумілі.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Разом з тим встановлено, що укладення угоди про примирення здійснювалось у відповідності до вимог ст. 469 КПК України. Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

При цьому судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною 3 ст. 474 КПК України визначено, в разі якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 02 вересня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 14 серпня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, грошовий еквівалент якого становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1