ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/614/26 Провадження 1-кс/636/106/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000071 від 20.01.2026, щодо кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Малинівка Харківської області, українця, громадянина України, який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітно ракетного - артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

22.01.2026 до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2026, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Так, солдат ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, але не пізніше 20.01.2026, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у невстановленій кількості, з метою подальшого збуту, яку став зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

У подальшому, 20.01.2026 близько 18 години 35 хвилин, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту, будучи обізнаним із методами та формами роботи правоохоронних органів, діючи з корисливих мотивів, солдат ОСОБА_5 , знаходився за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Степова, буд. 39, маючи при собі 38 згортків липкої стрічки, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, де був зупинений працівниками поліції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для перевірки документів, під час якої у солдата ОСОБА_5 при собі, виявлено 46 розфасованих згортків з кристалічною речовиною білого кольору, тим самим його протиправні дії були зупинені.

Так, згідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, вилучена у солдата ОСОБА_5 речовина являється особливо небезпечно. психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено.

Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесено до Таблиці І, Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено». Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин, з метою збуту.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.01.2026 року, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування, 20.01.2026 року о 18 год. 36 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 .

21.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин, з метою збуту.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітно ракетного - артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває, одружений, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків в тому числі осіб, які були задіяні у якості понятих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів в обгрунтування підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння, так і самої особи підозрюваної.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

по-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також те, що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, що передбачає зміну місця дислокації підрозділу, у якому проходить службу підозрюваний, а тому в будь-який час може змінити місце перебування та поїхати в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, у органу досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що це створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України. Враховуючи суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду, а відсутність міцних соціальних зв`язків лише це посилить.

По-друге, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_5 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність останньої до вказаного злочину у повному обсязі.

По-третє, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, понятих, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, благаючи, умовляючи або погрожуючи їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. ст. 23, 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім цього зважаючи на відсутність у ОСОБА_5 постійного місця мешкання, у зв`язку із проходженням військової служби та введеним воєнним станом на території України, останній може продовжити вчиняти аналогічні злочини у яких підозрюється.

Неможливість застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваного його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем та може змінювати місце тимчасового перебування, у зв`язку із зміною обстановки у місці ведення бойових дій, а також у вказаному випадку остання може чинити тиск на свідків.

Неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, м`якість застосування якого створить в очах суспільства уяву безкарність та свавілля.

Неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та домашнього арешту в нічний час пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у той час постійного фактичного місця мешкання не має, а тому обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу створить передумови вчинення тиску на свідків, понятих у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , у зв`язку із проходженням військової служби та воєнним станом на території країни, не має постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення. Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу, надасть йому можливість впливати на свідків, понятих, спеціалістів.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваної свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнані нею менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, понятих, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини останнього в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з метою забезпечення повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування, та виявленню як тих обставин, що виправдовують так і тих, що викривають підозрювану, у разі необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або визначення із сумою розміру застави є необхідність у покладенні на ОСОБА_5 обов`язків згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Таким чином, встановлена наявність ризиків, які дають достатні підстави для обрання підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також підстави вважати що вказаним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначивши, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не доволить уникнути зазначених в клопотанні слідчого ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вказувала, що існування вказаних слідчим ризиків не підтверджене, клопотання необгрунтоване, та вважала, що стосовно її підзахисного можливо та доцільно обрати запожідні заходи у вигляді цілодобового домашнього арешту, що дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку та уникнути вказаних вище ризиків.

Слідчий клопотання пілдтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя розглянувши клопотання, дослідивши надані докази встановила такі обставини.

20.01.2026 до ЄРДР за №0000071 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за фактом того, що 20.01.2026 було зупинено військовослужбовця ОСОБА_5 , який мав при собі речовину схожу на наркотичну (психотропну) у кількості близько 40 пакунків, яку він незаконно зберігав з собою з метою подальшого її збуту.

В рамках досудового розслідування проведено огляд місця події, допитано свідка ОСОБА_7 , вилучено речові докази, проведено експертизу матеріалів, речовин та виробів, затримоно особу, яка підозрюється у вчиненні злочину, вручено підозру за ч.2 ст. 307 КК України.

20.01.2026 о 18:36 год. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.01.2026.

21.01.2026 о 17:30 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с-ща Малинівка Харківської області, українець, громадянин України, який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітно ракетного - артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховуються відомості про особу підозрюваного та приймається до уваги, що підозрюваний одружений, має постійне місце реєстрації, проживання, раніше не судимий, військовослужбовець, зі слів - самовільно залишив військову лужбу, хоча й має намір до неї повернутись, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони існували і на час вчинення інкримінованого підозрюваному правопорушення а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які суттєво впливають на обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик переховування обумовлений, серед іншого, і можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає призначення покарання, в тому числі у виді реального позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Зазначені обставини самі по собі можуть спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину хоча і не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зважаючи на вагомість доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного, враховуючи суспільний інтерес, який в даному випадку превалює над приватним, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України: ризиків незаконного впливу на свідків у провадженні, переховування від органів досудового розслідування, суду; продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, наявності невідбутого покарання за вироком суду, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за не застосовувати до підозрюваного заставу.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливатиме на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на 60 діб, тобто до 18:36 год. 20.03.2026.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, з 18:36 годин 20.01.2026.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 18:36 годин 20.03.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі п`ятидесяти прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 166400.00 грн. (сто шістдесят шість тисяч чотириста гривень), при внесенні якої ОСОБА_5 , з під варти - звільнити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чугуївського міського суду Харківської області:

р/р UA0006674;

МФО 820172;

ЄДРПОУ банку: 26281249;Банк одержувача: ДКСУ м. Київ.

Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Харківський області.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі №636/521/26 від ________ (П.І.П.), Чугуївський міський суд Харківської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора, суду або безпосереднього командира.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами щодо обставин кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Чугуївського міського суду Харківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та слідчого суддю Чугуївського міського суду Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1