Провадження № 1-кп/643/1009/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 м.Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001655, внесеного до ЄРДР від 30.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , у якому він посилається на високий ступень ймовірності, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

існує ризик вчинення ОСОБА_5 , дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Зазначений ризик також підтверджується посткримінальною поведінкою обвинуваченого, який усвідомивши, що правоохоронним органам стало відомо про смерть потерпілої з місця вчинення злочину зник та намагався переховуватись від органів досудового розслідування.

Звертає увагу суду на те, що обвинувачений не одружений, офіційно не працює, осіб на утриманні не має та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі.

існує ризик вчинення ОСОБА_5 , дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні насильницького кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілої, крім цього вчинив злочин відносно близької особи, з якою перебував у близьких відносинах, що є обставиною що може обтяжити покарання підозрюваного, таким чином шляхом погроз, вмовлянь підозрюваний може незаконно вплинути на потерпілого, свідків, серед яких його друзі та сусіди, з метою зміни їх показів які отримані на досудовому слідстві.

Також, слід врахувати факт того, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки останньому відомо місце мешкання потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та свідків, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді, як застави так і домашнього арешту.

існує ризик вчинення ОСОБА_5 , дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , веде антисоціальний спосіб життя, зловживаючи алкогольними напоями, не працює, не має законних джерел отримання заробітку, що дає підстави вважати, що вказана особа схильна на вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та просив продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою стосовно нього. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні позицію підзахисного підтримала та зазначила, що ризики які зазначає прокурор зменшилися, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може нівелювати усі ті ризики на які посилається прокурор.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на таке.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Положеннями ст. 178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, в тому числі,

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у клопотанні про продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається, на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроба переховуватися обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення обвинуваченими дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, тобто обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі оцінюється судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 у справі № 1-28-/2017 зазначено, що коли кримінальна справа знаходиться у провадженні суду першої інстанції, то тепер суд має перебирати на себе як ризики можливої втечі обвинуваченого, так і забезпечення його участі в судових засіданнях.

При вирішенні питання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні суд установив наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , а саме: спроба переховуватися обвинуваченого від суду, спроба незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений вів антисоціальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, не працює, не має законних джерел отримання заробітку, що дає підстави вважати, що вказана особа схильна на вчинення кримінальних правопорушень.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення свідчать про його суспільну небезпеку.

Суд, вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

З огляду на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, беручи до уваги, що дії, за вчинення яких він обвинувачується, носять характер тяжкого злочину, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, враховуючи що обвинувачений не має офіційного місця роботи, як наслідок, офіційного постійного та стабільного джерела доходу, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, суд, доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 є неможливим.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, відтак, судом не встановлено обставин, які суттєво зменшують ризики у даному кримінальному провадженні. Відтак, ураховуючи тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 , та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на існування яких у поданому клопотанні посилається прокурор, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , доведені прокурором та продовжують існувати, виправдовують тримання особи під вартою, а тому суд вважає за доцільне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Стороною захисту не надано доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого постійного та стабільного джерела доходу, як і відсутні підстави вважати, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, які б зменшували ризики у даному кримінальному провадженні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 197, 199 , 369-372 КПК України, суд

ухвалив :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 31 січня 2026 року включно.

Установити строк дії ухвали до 31 січня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому прокурору та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 08.12.2025 року о 9.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1