УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 17.12.2025 в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000108 від 10.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з юристом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняють дії, пов`язані з вимаганням неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за здійснення дій, пов`язаних з наданням незаконної відстрочки від мобілізації особам призовного віку в умовах воєнного стану.

Так, за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 здійснює підшукування осіб призовного віку, які мають намір ухилитися від мобілізації під час військового стану. Після отримання частини коштів неправомірної вигоди від особи призовного віку та особистих документів (копії паспорту, військового квитка, ІПН, тощо) ОСОБА_7 передає документи для зачислення на навчання ОСОБА_8 , який в свою чергу за допомогою особистих зв`язків серед представників учбових закладів м. Житомира, сприяє останнім в незаконному зарахуванні на навчання до учбового закладу, що в подальшому є підставою для отримання відстрочки від мобілізації особам призовного віку в умовах воєнного стану.

Так 14.10.2025, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив, що особа на ім`я ОСОБА_10 , як установлено в ході досудового розслідування ОСОБА_11 , в ході телефонної розмови висловив останньому вимогу про надання неправомірної вигоди в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США, за вирішення питання щодо оформлення відстрочки від мобілізації. В ході розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомив, що має знайомства в ТЦК та одному із навчальних закладів міста Житомира, куди в подальшому і потрібно буде, за грошову винагороду, влаштувати на навчання ОСОБА_9 , що в свою чергу, надасть правову підставу для оформлення відстрочки від мобілізації на час навчання. З цієї суми 1600 (тисяча шістсот) доларів США потрібно надати до ТЦК, а решту суми 2900 (дві тисячі дев`ятсот) доларів США до навчального закладу.

В подальшому, 16.10.2025 о 15.16 год., на виконання незаконної вказівки ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_7 , а також те, що має надати неправомірну вигоду останньому, за оформлення відстрочки від мобілізації, прибув на заздалегідь обумовлену зустріч поблизу Житомирського кооперативного фахового коледжу бізнесу і права, розташованого за адресою м. Житомир, вул. Київська, 82. Там ОСОБА_7 познайомив ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та вони разом зайшли до приміщення вказаного навчального закладу.

Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення коледжу та попрямували до автомобіля Renault Kangoo Exspress Z.E., д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 . Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_9 , відповідно до попередніх домовленостей, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США за вирішення питання в ТЦК про отримання ОСОБА_9 відстрочки від мобілізації та вирішення всіх супутніх питань, пов`язаних з документальним оформленням.

В подальшому, відповідно домовленостей, ОСОБА_7 мав передати надані ОСОБА_9 грошові кошти, працівникам ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Так, 17.12.2025 у період часу з 15 год. 49 хв. до 18 год. 29 хв. слідчим СУ ГУНП в Житомирській області на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомир №296/13172/25 від 20.11.2025 проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно: - мобільний телефон «moto e15» (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) з абонентським номером НОМЕР_4 ; тримач для сім-карти НОМЕР_5 ; сім-карту № НОМЕР_6 .

Слідчий просить накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий не з`явився, в заяві просив провести розгляд справи без його участі.

Представник власника вилученого майна адвокат ОСОБА_12 в заяві від 25.12.2025р. просив провести розгляд справи без його участі. Разом з тим заперечив щодо накладення арешту на мобільний телефон, оскільки такий придбаний ОСОБА_4 05.12.2025р. та не має відношення до кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, зокрема, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч. 3 ст. 170 КПК України зазачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою суду від 20.11.2025р. у справі № 296/13172/25 клопотання задоволено. Надано дозвіл групі слідчих, які проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 10.09.2025 року на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання і вилучення речових доказів, а саме: грошових коштів, що одержані в результаті вчинення кримінального правопорушення, документів, які фіксують відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема документів на ім`я ОСОБА_9 , чорнові записи, планшети, мобільні телефони, електронні носії інформації (флешкарти різного виду та типу, та ін.) ноутбуки та інша комп`ютерна техніка, сім-картки, пластикові карти з-під сім-карток із зазначенням абонентських номерів телефонів (скретч карти), які підтверджують факт злочинної діяльності.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон «moto e15» (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) з абонентським номером НОМЕР_4 , тримач для сім-карти НОМЕР_5 , сім-карту № НОМЕР_6 , які вилучено 17.12.2025 в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого від 17.12.2025р. зазначене вище майно визнано речовим доказом.

Судом встановлено, що події, які слугували підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відбувались у жовтні 2025р.

Разом з тим, мобільний телефон «moto e15» було придбано ОСОБА_4 05.12.2025р., на підтвердження чого адвокатом ОСОБА_12 надано рахунок від 05.12.2025р.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000108 від 10.09.2025р.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Враховуючи зазначене, слідчим у клопотанні не доведено, що вилучений мобільний телефон «moto e15», який придбано 05.12.2025, тобто після події кримінального правопорушення, є засобом або знаряддям вчинення злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000108 від 10.09.2025р.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність доказів того, що мобільний телефон є об`єктом визначеним абз. 3 ч. 2 ст. 196 КПК України, відсутні правові підстави для накладення арешту на нього.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1