У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001640 від 24.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001640 від 24.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно прохальної частини скарги, адвокат просить:

-касувати постанову слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою;

-зобов`язати уповноважених слідчих СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні № 0001640 від 24.09.2025 року прийняти постанову, якою задовольнити заяву адвоката ОСОБА_3 про визнання потерпілим ОСОБА_4 від 20.10.2025.

-визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що полягає у нерозгляді заяви представника ОСОБА_4 від 20 жовтня 2025 року в частині прохання щодо допиту ОСОБА_7 .

-зобов`язати слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 належним чином розглянути заяву представника ОСОБА_4 від 20 жовтня 2025 року в частині прохання щодо допиту ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді від 19.11.2025, скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 в частині вимог:

- визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що полягає у нерозгляді заяви представника ОСОБА_4 від 20 жовтня 2025 року в частині прохання щодо допиту ОСОБА_7 ;

- зобов`язати слідчого СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 належним чином розглянути заяву представника ОСОБА_4 від 20 жовтня 2025 року в частині прохання щодо допиту ОСОБА_7 , слід повернути скаржнику з наступних підстав - повернуто скаржнику.

Скаргу мотивує тим, що слідчими СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001640 від 24.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

24.10.2025 слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 від 24.09.2025 року.

Адвокат зазначає, що процесуальне рішення прийняте слідчим є необгрунтованим, а відмова є бузпідставною, та таке рішення не може вважатись вмотивованим у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.110 ЦПК України.

Скаржник та адвокат в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили .

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, письмових заперечень на скаргу на адресу суду не скерував. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчими СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001640 від 24.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відомості в ЄРДР внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

20.10.2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області з клопотанням щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року, відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 від 24.09.2025 року.

Слідчий дану постанову обґрунтував тим, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, на даний час, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_4 завдано моральної, фізичної або майнової шкоду.

Встановивши обставини справи, слід зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Проаналізувавши постанову слідчого, останній вважає, що з урахуванням зібраних у ході досудового розслідування матеріалів кримінального провадження, на даний момент, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус

Окрім цього, звертаю увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди кримінальним правопорушенням. У цьому випадку скаржник не надає будь якого підтвердження завдання будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням. В своєму клопотанні про визнання особи потерпілою скаржник лише зазначає, про протиправні дії працівників ДМС. Однак не зазначає вид шкоди завданої її додовірителю, оцінку суми такої шкоди.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, причинно-наслідковий зв`язок такої шкоди, покладається на сторону, що їх подає.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є немотивованою та необґрунтованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, на даний момент, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду).

Слід зазначити, що сам факт внесення відомостей в ЄРДР не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а є підставою для проведення певних слідчих (розшукових) дій з метою перевірки обставин викладених заявником та виконання завдання кримінального провадження. Як вбачається з постанови слідчого, матеріалами кримінального провадження на даний момент, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду. Крім цього, скаржник в скарзі не спростовує такий висновок слідчого, доказів зворотного не надано. На даний час статус заявника, надає можливість скаржнику подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами, що йому було завдано моральну, фізичну або майнову шкоду кримінальним правопорушенням. Разом з тим, звертаю увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001640 від 24.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1