Справа № 366/3416/25
Провадження № 1-кс/366/664/25
УХВАЛА

Іменем України

27.10.2025 селище Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 23 жовтня 2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської областінадійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 23 жовтня 2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що групою слідчих відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи в с-щі Іванків, вул. Київська, Вишгородського району Київської області, з метою уникнення адміністративної відповідальності, надав працівникам поліції, за не складання щодо нього адміністративних матеріалів, неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень.

23 жовтня 2025 року о 09 год. 16 хв., відповідне повідомлення про надання працівникам правоохоронного органу неправомірної вигоди, зареєстроване по спеціальній лінії «102» та обліковане в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційному порталі національної поліції (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за № 8864.

23 жовтня 2025 року, під час реагування на повідомлення за фактом надання неправомірної вигоди, слідчим СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , в період часу з 09 год. 25 хв. до 09 год. 32 хв. з метою фіксації матеріальної обстановки та вилучення речових доказів на місці вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 та ст. 237 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведено огляд місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості, що являє собою автодорогу поблизу BП №1 Вишгородського РУП ГУНІ в Київській області за адресою: с-ще Іванків, вул. Київська, 25, Вишгородського району Київської області, в салоні службового автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE» з д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, на водійському сидінні було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень двома купюрами номіналом 1000 гривень кожна з наступними серійними номерами: 1) КС 2807774; 2) ЄР 3287366.

У зв?язку з тим, що вказані грошові кошти є об?єктом (предметом) кримінально-протиправних дій, а саме: неправомірною вигодою - вилучено та поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером ICR 0087224, доступ до якого обмежено.

23 жовтня 2025 року, о 12 год. 43 хв., відповідні відомості за фактом надання неправомірної вигоди, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Додатково вжитими заходами встановлено, що поліцейський СРПП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНІ в Київській області ОСОБА_6 та інспектор ВРПП Вишгородського РУП ГУНІ в Київській області ОСОБА_7 відповідно до статей 1, 17 3акону України «Про Національну поліцію», п. 1 Примітки ст.364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв?язку з чим вони є службовими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні адміністративні правопорушення та інші повноваження.

За таких обставин, вилучені під час проведення огляду місця події 23.10.2025 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1000 гривень, кожна з наступними серійними номерами: 1) КС 2807774; 2) ЄР 3287366, є предметом (об?єктом) кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому відповідно до ст. 98 КПК України останні є речовими доказами по справі, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметами, що були об?єктом кримінально протиправних дій.

Слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні - слідчим слідчого відділення відділення поліції № l Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1000 гривень кожна з наступними серійними номерами: 1) КС 2807774; 2) ЄР 3287366 - в якості речових доказів.

Станом на 23.10.2025 у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.10.2025, жодній особі не повідомлено про підозру у його вчиненні.

Оскільки вищевказане майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, з метою забезпечення збереження грошових коштів, які є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та недопущення їх втрати, прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України на зазначене у клопотання майно, а саме: грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1000 гривень кожна з наступними серійними номерами: 1) КС 2807774; 2) ЄР 3287366, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Начальник Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Просив розгляд клопотання здійснювати без участі слідчого і прокурора.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що групою слідчих відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи в с-щі Іванків, вул. Київська, Вишгородського району Київської області, з метою уникнення адміністративної відповідальності, надав працівникам поліції, за не складання щодо нього адміністративних матеріалів, неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень.

Положенням ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частин 1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Враховуючи викладене, розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості, які відображені у клопотанні повністю відповідають змісту доданих до нього матеріалів кримінального провадження, прокурор довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення у повному обсязі клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 23 жовтня 2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Керуючись статтями 98, 167, 170-173, 369-372 КПК України КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 23 жовтня 2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

2.Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000376 від 23.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України на зазначене у клопотання майно, а саме: грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, двома купюрами номіналом 1000 гривень кожна з наступними серійними номерами: 1) КС 2807774; 2) ЄР 3287366, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Після проведення судових експертиз, вказаний речовий доказ направити слідчому групи слідчих на зберігання на депозитний рахунок ГУНП в Київській області.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_8