У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3432/24

провадження № 1-кс/0285/1529/25

28 листопада 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 ,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої АДРЕСА_1 , та жительки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_4 строком на 60 днів з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи біологічною матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи вказані вимоги, розуміючи суспільно небезпечність своїх дій, злісно нехтуючи своїми батьківськими обов`язками щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний розвиток та розуміючи суть покладених на неї вимог щодо забезпечення виховання дитини, не створила належні та безпечні умови для проживання, фактично не піклувалася про фізичний стан ОСОБА_6 , в результаті чого остання покінчила життя самогубством.

Так, 02.08.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, знехтувавши вимогами щодо забезпечення безпеки неповнолітньої, дозволила своїй дочці ОСОБА_6 у віці 14 років самостійно поїхати до м. Києва без супроводу дорослих. Під час перебування у місті дівчина відчула погіршення самопочуття та звернулась до аптеки, де працівники, виявивши її без нагляду та у неналежному стані, викликали швидку медичну допомогу та працівників поліції, які доставили неповнолітню до лікарні як дитину, залишену без догляду.

При цьому ОСОБА_4 під час перебування ОСОБА_6 у м. Києві не цікавилася місцезнаходженням і станом здоров`я дитини, не виходила на зв`язок із соціальними службами, правоохоронними органами та фактично самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків.

У подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи покладені на неї законом обов`язки, протягом тривалого часу злісно ухилялася від їх виконання, внаслідок чого її донька ОСОБА_6 фактично була позбавлена належних умов для життя, виховання та безпеки. Так, ОСОБА_4 вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, не працювала, не забезпечувала доньку необхідним харчуванням, не здійснювала належного нагляду за її фізичним і психічним станом.

У зв`язку із зазначеним, 30.01.2024 Службою у справах дітей Звягельської міської ради неповнолітню ОСОБА_6 було взято на облік як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про перебування ОСОБА_6 на обліку, необхідність безумовного належного виконання батьківських обов`язків, будучи неодноразово попереджена про відповідальність за ухилення від догляду та виховання дитини належних висновків для себе не зробила та 08.06.2024 продовжуючи свою злочинну діяльність, залишила територію України виїхавши за кордон, при цьому залишила неповнолітню дочку без будь-якого нагляду, турботи, піклування.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлюючи наявні проблеми у психоемоційному стані доньки ОСОБА_6 , у зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківський обов`язків та можливість ОСОБА_6 покінчити життя самогубством, жодних заходів до запобігання цього та недопущення тяжких наслідків не вжила.

Як наслідок, під дією тривалої психотравмуючої ситуації, що склалася через систематичне невиконання матір`ю своїх обов`язків, у неповнолітньої ОСОБА_6 сформувався внутрішньо-особистісний конфлікт і невротичний розлад, який характеризувався нестійким настроєм, відчуттям непотрібності, безнадійності, самотності, образи на матір та втрати сенсу життя, 21.06.2024 ОСОБА_6 перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинила самогубство шляхом прийняття великої кількості лікарського препарату, від чого настала її смерть.

З огляду на викладене, внаслідок злісного невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_6 , легковажності та байдужості до її долі, настали тяжкі наслідки у вигляді самогубства неповнолітньої ОСОБА_6 .

27.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрювана не заперечила щодо обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст.131 КПК України). Виключною та єдиною метою їх застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження №0000626 від 23.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ст. 166 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 27.11.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру по факту злісного невиконання матір`ю встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

«Розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Вона передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (практика Європейського суду, рішення «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства»).

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні нетяжкогозлочину, в якому ОСОБА_4 підозрюється.

Стороною обвинувачення обґрунтовано потреби досудового розслідування для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу та зібрані докази вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від слідства та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Слідчим, в свою чергу, виконані в повній мірі вимоги ст.184 КПК України.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, та в якому підозрюється ОСОБА_4 , її особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, вагомість наявних доказів, на які посилається у клопотанні слідчий, вважаю, що на даному етапі розслідування такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, зможе дієво запобігти ризикам, встановленим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, вважаю за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ньому доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до двох місяців.

Визначити строк дії даної ухвали до 26 січня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Час проголошення повного тексту ухвали 28.11.2025 о 14:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_1