1-кп/703/627/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Сміла кримінальне провадження № 0000589 від 17 вересня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який неодноразово продовжений, в тому числі Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 строком на 90 діб, 16.09.2025 близько 13 год. 55 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Делікат», що розташований за адресою: вул. 40 років Перемоги, 6 м. Сміла Черкаського району Черкаської області, перебуваючи в залі з алкогольною продукцією, помітив на стелажі, без нагляду, мобільний телефон, при раптово виниклому умислі на заволодіння чужим майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, вчинив крадіжку телефону марки «Redmi Not 12 Pro», ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/13850-ТВ від 22.09.2025 складає суму 5943,33 грн, що належить ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння правопорушення зник.

Під час досудового провадження, а саме 22 жовтня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, при вищевикладених обставинах.

Також сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та наполягав на затвердженні укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі. Матеріальну шкоду відшкодовано шляхом повернення майна.

Прокурор ОСОБА_3 підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим угоду щодо визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просить її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав укладену угоду, просить її затвердити та призначити мінімальний іспитовий термін.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Також відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Потерпілою є ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду на укладення та затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Під час підготовчого засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, і на яке обвинувачений погодився; наслідки невиконання цієї угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, дітей на утриманні не має.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, в тому числі потерпілого, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до ст. 75 КК України, слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він не скоїть нового злочину та виправдає довіру суду, призначивши іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 жовтня 2025 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-25/13850-ТВ від 22.09.2025 в сумі 1337 грн. 10 коп.

Речові докази у справі:

- DVD+R диск з відеозаписами з приміщення магазину «Делікат» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1