печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001064 від 22.05.2024,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене 27.11.2024 в ході проведення обшуку, а саме: за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження 0001064 від 22.05.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор підтримав вимоги клопотання в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник потерпілого підтримав позицію органу досудового розслідування та просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001064 від 22.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу Печерського УП ГУНП у м. Києві від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_6 , який шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 заволодів його грошима у розмірі 175 000 доларів США. Відомості викладені у даній заяві внесено у ЄРДР за № 0001064 від 22.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що наприкінці 2023 року, точної дати наданий час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_7 , який був переконаний, що потерпілий має заощадження, так як близько 16 років підтримував дружні стосунки з батьком потерпілого ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_6 розробив схему умовляння безпідставного перерахунку грошей потерпілого на його особистий рахунок, яка не передбачала жодного підписання документів, щодо укладення будь-якої угоди, з відповідними умовами та наслідками її не виконання, та, зловживаючи довірою потерпілого, заволодіти його грошовими коштами для власних потреб.

Реалізовуючи свій злочинний план, наприкінці 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_6 , використовуючи довірливі стосунки з батьком потерпілого, повідомив ОСОБА_7 про своє тяжке матеріальне становище, та попросив щоб ОСОБА_7 , спільно з його сином ОСОБА_7 безпідставно, перерахувати йому їх заощадження, у сумі 30 000 доларів США, не пояснюючи навіщо йому потрібні гроші, не повідомляючи про саму потребу чому йому необхідно саме така сума грошей. Дане прохання здалось ОСОБА_7 сумнівним, та не мало будь-яких гарантій що ОСОБА_6 має намір повернути дані гроші після того як їх отримає.

У свою чергу ОСОБА_6 усвідомив, що його злочинний план не спрацював, і гроші він не отримав, а тому вирішив удосконалити свій злочинний план направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 шляхом зловживання його довірою, а саме вніс певні гарантії щодо компенсації за надані йому гроші, проте розуміючи що його злочинний умисел може принести йому незаконний дохід, вирішив підняти суму бажаного незаконного збагачення.

З цією метою ОСОБА_6 на початку 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, повторно звернувся до потерпілого ОСОБА_7 , щоб, використовуючи довіру, заволодіти його грошовими коштами, проте цього разу Заремба попросив потерпілого перерахувати йому його заощадження у розмірі 190 тисяч доларів США та обіцяв за це переоформити його власний будинок як компенсацію за перераховані грошові кошти, який розташований в АДРЕСА_1 .

Потерпілий ОСОБА_7 довірився словам ОСОБА_6 та під хибним приводом купівлі будинку, який був штучно створений ОСОБА_6 , погодився перерахувати на рахунок ОСОБА_6 свої власні заощадження, вважаючи що таким чином він стане новим власником нерухомості, а саме будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , який на праві власності дійсно належить ОСОБА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31).

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 для перерахунку грошових коштів потерпілого надав через засоби електронного зв`язку реквізити свого електронного гаманця, а саме: НОМЕР_1 , на який потерпілий ОСОБА_7 , хибно думаючи що він таким чином придбає нерухомість, надсилав кошти в криптовалюті USDT на протязі всього 2023 року, здійснивши переказ на загальну суму 175 000 USDT. А саме:

- 05.02.2023 14:13 - 5000 USDT, 06.02.2023 17:50 20 000 USDT, 17.02.2023 16:44 30 000 USDT, 06.03.2023 17:55 30 000 USDT, зарахування з гаманця НОМЕР_2 на суму 85000 USDT;

- 12.04.2023 12:06 30 000 USDT, 17.05.2023 20:33 19 963 USDT, 05.07.2023 19:39 10 000 USDT, зарахування з гаманця НОМЕР_3 на загальну суму 59963 USDT;

- 10.08.2023 18:32:11 зарахування з гаманця НОМЕР_4 на суму 10000 USDT;

- 06.09.2023 11:32 10 000 USDT, 10.10.2023 8:42 10 000 USDT, зарахування з гаманця НОМЕР_5 на суму 20000 USDT.

Так, потерпілий ОСОБА_7 перерахував на рахунок ОСОБА_6 175 000 USDT. Дана криптовалюта має співвідношення до долару 1 до 1.

Проте, під час останніх перерахувань, коли настав час виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобов`язань, останній повідомив потерпілому ОСОБА_7 , що ошукав його та не має наміру ані повертати грошові кошти, ані продавати йому будинок, ані в інший спосіб компенсувати витрати потерпілого.

Так, ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_7 , заволодів його грошовими коштами у сумі 175 тисяч доларів США, чим наніс потерпілому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Департаментом кіберполіції Національної поліції України на виконання доручення слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві щодо проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період 2023 року перерахував 175 000 доларів США на криптогаманець НОМЕР_1 , який надав йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під приводом покупки житлового будинку в Обухівському районі Київської області.

У подальшому було здійснено дослідження криптогаманця НОМЕР_1 , який надавав ОСОБА_6 , для перерахування грошових коштів.

Установлено, що ОСОБА_6 , використовуючи свій електронний гаманець, незаконно отримав від потерпілого 175 000 USDT, та за допомогою транзакцій з електронними біржами конвертував 175 000 USDT в 175 000 доларів США та отримав їх готівкою, тим самим завершив свій злочинний умисел.

З метою відшукання доказів, під час проведення досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1

27.11.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/50951/24-к від 01.11.2024, проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено:

- тростину з предметом схожим на штик, із гравіруваннях схожим на свастику часів другої світової війни);

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGOBE6;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОА40;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОA35;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОА3X;

- дроти живлення до вказаних чотирьох пристроїв;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

sn W727;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

sn NA41TO8A199030191;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

- чотири пристрій для видобутку криптовалюти ANT miner S9K-14.ot.

27.11.2024 вказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001064 від 22.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Клопотання про накладення арешту на майно направлено до суду 28.11.2024 рекомендованим листом «Укрпошта» № 700, тобто у межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Отже, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Так, пристрої для видобутку криптовалюти безпосередньо стосуються обставин, що є предметом досудового розслідування.

Що стосується вилученої тростини, що схожа на штик, то відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року N 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, у тому числі, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї. Тобто, на даній стадії досудового розслідування законність перебування у власності громадянина тростини, що схожа на штик, тобто зброю, потребує перевірки.

Наведене у сукупності свідчить про наявність у вилученого майна ознак речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

При цьому, власник майна не позбавлений в подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів та підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0001064 від 22.05.2024, арешт на майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 27.11.2024 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва № 757/50951/24-к від 01.11.2024, за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- тростину з предметом схожим на штик, із гравіруваннях схожим на свастику часів другої світової війни);

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGOBE6;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОА40;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОA35;

- пристрій для видобутку криптовалюти ANT MINER S19jPro+

sn YNAHADUBCJCBGОА3X;

- дроти живлення до вказаних чотирьох пристроїв;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

sn W727;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

sn NA41TO8A199030191;

- пристрій для видобутку криптовалюти INNOSILICON T2TH+

- чотири пристрія для видобутку криптовалюти ANT miner S9K-14.ot.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 24.12.2024 о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_8