Провадження №11-кп/801/131/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001079 від 15.11.2022, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025, якою ОСОБА_8 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України з підстав, установлених ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження 0001079 від 15.11.2022 закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025 ОСОБА_8 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 48 КК України, а провадження відносно ОСОБА_8 було закрито.

Дане рішення суд першої інстанції мотивує тим, що, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству в встановленні істини по справі, повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду та вибачився перед ними, офіційно працевлаштований, є особою молодого віку, на даний час проживає в цивільному шлюбі, доглядає близького родича, що є пенсіонером за інвалідністю, а тому внаслідок зміни обстановки обвинувачений перестав бути суспільно-небезпечною особою.

Не погодившись із даним рішенням суду прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор зазначає, що відповідно до положень ст. 48 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки є правом, а не обов`язком суду та можливе лише за умови встановлення того, що внаслідок такої зміни вчинене діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною. При цьому, для застосування зазначеної норми суду необхідно встановити не лише обстановку, яка існувала на момент вчинення кримінального правопорушення, а й у чому саме полягала її зміна на час розгляду справи, з наведенням у судовому рішенні конкретних даних, що підтверджують втрату суспільної небезпечності діяння або особи.

Водночас, прокурор наголошує, що як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, обґрунтував його тим, що останній раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв слідству у встановленні істини у справі.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду та вибачився, у зв`язку з чим у потерпілих будь-які претензії матеріального та морального характеру відсутні. Також враховано, що на даний час він офіційно працевлаштований, є особою молодого віку, проживає у цивільному шлюбі, доглядає близького родича пенсіонера з інвалідністю, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Разом із тим, у апеляційній скарзі підкреслюється, що судом не встановлено, у чому саме полягала зміна обстановки, яка призвела до того, що вчинене ОСОБА_8 діяння перестало бути суспільно небезпечним, а також не наведено переконливих мотивів, які б свідчили про втрату ним суспільної небезпечності як особи.

Крім того, звертається увага на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та було вчинене групою осіб, унаслідок чого заподіяно істотну шкоду громадському порядку, здоров`ю потерпілих та майну готельно-ресторанного комплексу, діяльність якого була фактично паралізована протягом кількох днів. На переконання прокурора, такі наслідки свідчать про високий рівень суспільної небезпечності як самого діяння, так і його учасників.

Більше того, суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони обвинувачення про те, що зміна обстановки, яка може бути підставою для застосування ст. 48 КК України, повинна мати об`єктивний характер, тоді як наведені захистом обставини щодо працевлаштування, позитивної характеристики та відшкодування шкоди не усувають факту вчинення умисного грубого порушення громадського порядку та не виключають ризику повторного вчинення аналогічних дій.

Також у скарзі зазначається, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду сам по собі факт працевлаштування чи позитивна характеристика особи не є достатньою підставою для висновку про втрату нею суспільної небезпечності.

За таких обставин, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 48 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до ст. ст. 409, 412, 413 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів, вислухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, позицію захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, дійшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене відповідно до вимог матеріального права з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Мотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні підстави та мотиви його ухвалення.

Даним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також інші невстановлені особи, 14.11.2022, приблизно в період часу з 17 год. по 22:29 год., знаходилися в приміщенні готельно - ресторанного комплексу «Апрель», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 19а, де у залі підвального поверху з назвою «Loft» святкували день народження ОСОБА_14 .

У подальшому, починаючи з 22:29 год., ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 піднялись на другий поверх приміщення готельно - ресторанного комплексу «Апрель», де розміщені кімнати готелю із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в яких ОСОБА_15 орендувала кімнати за АДРЕСА_1 , а ОСОБА_14 - за № 7.

Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 направилися в кімнату № 7, де ОСОБА_14 розпочав робити пропозицію ОСОБА_16 вийти за нього заміж.

У цей же час, біля стійки адміністратора готелю, що розміщена в холі, ОСОБА_20 який орендував готельну кімнату № 3, вступив у нетривалий словесний конфлікт з ОСОБА_10 , який був в стані алкогольного сп`яніння, зробивши останньому зауваження припинити порушувати спокій.

Після того, ОСОБА_10 направився до готельної кімнати № 7, слідом за яким в напрямку орендованої кімнати пішов ОСОБА_20 спільно із своєю знайомою ОСОБА_21 та в приміщенні коридору конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_20 продовжився, в результаті чого між ними відбулася сутичка, в яку втрутився ОСОБА_11 , який, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, уже в приміщенні холу, наніс ОСОБА_20 декілька ударів рукою в область голови.

У подальшому, в результаті дій ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , які вийшли в хол готелю, а також дій адміністратора готелю ОСОБА_22 , бійка була припинена та ОСОБА_20 за допомогою мобільного зв`язку викликав своїх знайомих - ОСОБА_23 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України), ОСОБА_24 і ОСОБА_8 , які о 22:43 год. зайшли в приміщення готелю.

Після того, о 22:43 год. ОСОБА_20 спільно із ОСОБА_21 покинули приміщення готелю, а ОСОБА_24 , йдучи за ОСОБА_20 в напрямку виходу, схопив ОСОБА_13 за руку та здійснив рух рукою в сторону його обличчя, на що ОСОБА_12 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, розпочав бійку, нанісши ОСОБА_24 три удари рукою в обличчя.

У цей же час, до ОСОБА_12 приєдналися ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які, не реагуючи на зауваження адміністратора готелю ОСОБА_22 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, почали наносити ОСОБА_24 численні удари руками та ногами по тулубі та голові, від чого останній впав на підлогу.

Після цього ОСОБА_11 , продовжуючи свої хуліганські дії, різко наблизився до ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів руками в область голови та тулуба. У цей же час, до ОСОБА_11 приєднався ОСОБА_10 , який наніс ОСОБА_8 декілька ударів руками по різних частинах тіла, а також ОСОБА_12 , який намагався вдарити ОСОБА_8 .

Одразу після цього, ОСОБА_11 , продовжуючи свої хуліганські дії, наблизився до ОСОБА_23 й почав наносити йому удари руками в голову, від чого останній впав на підлогу, в результаті втручання адміністратора готелю ОСОБА_22 й адміністратора ресторану ОСОБА_25 бійка була припинена на короткий термін.

Далі, о 22:45 год., ОСОБА_23 , знаходячись у приміщенні коридору готелю, підійшов до ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , які розмовляли і діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, наніс ОСОБА_13 один удар рукою в обличчя, чим спровокував продовження конфліктної ситуації.

Після цього, ОСОБА_23 повернувся в хол готелю й продовжуючи свої хуліганські дії почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, раптово наніс ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя, з яким також в сутичку вступив ОСОБА_24 , який почав наносити ОСОБА_10 удари руками по різних частинах тіла.

У цей же час, ОСОБА_11 наніс один удар рукою в голову ОСОБА_8 , від чого той впав на підлогу, а у подальшому спільно із ОСОБА_14 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, почали наносити численні удари руками ОСОБА_24 по різних частинах тіла. У відповідь на зазначені дії, ОСОБА_23 здійснив розпилювання в натовп сльозогінного газу з балону «Терен 4-М», який мав при собі, а ОСОБА_11 різко наблизився до нього, нанісши один удар ногою по тулубу. У цей же час, ОСОБА_10 наніс лежачому ОСОБА_24 декілька ударів ногою та руками в голову та по тулубу.

ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, незважаючи на зауваження адміністратора ресторану ОСОБА_25 , взяв з стійки адміністратора інформаційну скляну рамку та жбурнув нею в сторону ОСОБА_10 , влучивши в стіну, однак ОСОБА_10 продовжив наносити удари ногою та руками по різних частинах тіла лежачому на підлозі ОСОБА_24 . В свою чергу, ОСОБА_14 також наніс один удар ногою в голову лежачого на підлозі ОСОБА_24 .

У цей же час, ОСОБА_11 розпочав сутичку з ОСОБА_8 , намагаючись нанести йому удар рукою в голову, однак останній ухилився, а також намагався нанести удар ногою ОСОБА_23 , однак влучив в стіну. У відповідь ОСОБА_23 схопив ОСОБА_11 за ноги, до ОСОБА_23 , з метою нанесення ударів ОСОБА_11 , приєднався ОСОБА_8 .. Однак, в цей же час до даної бійки приєднався ОСОБА_13 , який почав наносити удари руками ОСОБА_8 , а у подальшому і ОСОБА_23 .

ОСОБА_11 в свою чергу продовжив наносити удари руками та ногами по тілу ОСОБА_8 , від чого той впав на сходи, а у подальшому разом із ОСОБА_10 приєднався до ОСОБА_13 , спільно із яким також почали наносити удари лежачому ОСОБА_23 .

Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 приєдналися до ОСОБА_14 та спільно почали наносити удари ногами та руками по різних частинах тіла лежачому на підлозі ОСОБА_24 , не реагуючи на зауваження адміністратора готелю ОСОБА_22 та на її спроби розборонити їх.

У подальшому, ОСОБА_11 повернувся до лежачого ОСОБА_23 та спільно із ОСОБА_13 продовжили наносити йому удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Потім, о 22:48 год. сходами в хол готелю піднявся ОСОБА_8 та розпилив у натовп порошок з вогнегасника, який взяв на першому поверсі комплексу, після чого з цього ж вогнегасника здійснив розпилювання порошку в приміщенні фойє першого поверху комплексу.

Далі, ОСОБА_23 , продовжуючи хуліганські дії, узяв в ОСОБА_8 вогнегасник, піднявся на другий поверх - в приміщення готелю, де також здійснив розпилювання порошку.

Після цього, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.

У результаті вчинених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 дій було знищено та пошкоджено майно готелю, де здійснює діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_26 , а саме засмічені дією порошку вогнегасника приміщення біля стійки адміністратора, коридори, готельні кімнати другого поверху, система кондиціонування приміщень, технічні прилади: ноутбук, касовий апарат, принтер, два мобільних телефони, банківський термінал для оплати, пошкоджений кут пройому при вході на другий поверх, пошкоджене оздоблення декоративної колони інтер`єру зони адміністратора, оздоблення стіни при виході з другого на третій поверх, розбита інформаційна рамка зі скла та вазон, а також використано вогнегасник моделі ВП-5.

Внаслідок вчинених хуліганських дій та спричинених такими діями наслідків, в період часу з 22:36 год. 14.11.2022 по 16.11.2022 включно було тимчасово припинено діяльність готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » готельно ресторанного комплексу «Апрель».

Також, в результаті вчинення хуліганських дій було пошкоджено майно ресторану, де здійснює діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_27 , а саме: запилені порошком вогнегасника приміщення першого поверху: фойє, гардеробна, віп кімната, сходи до залу «Loft», приміщення основного залу ресторану, приміщення літньої тераси, килимове покриття сходів на другий поверх, предмети інтер`єру, серед яких меблі м`які диванні, столи, стіни, дзеркала.

Внаслідок вчинених хуліганських дій та спричинених такими діями наслідків, в період часу з 22:36 год. 14.11.2022 по 15.11.2022 включно було тимчасово припинено нормальну діяльність ресторану готельно ресторанного комплексу «Апрель».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025 ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Відповідно до ст. 48 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за сукупності визначених законом умов, а саме: якщо особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин та якщо на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому застосування зазначеної норми є правом, а не обов`язком суду та потребує наведення в судовому рішенні переконливих і конкретних мотивів щодо наявності саме зміни обстановки, а не лише позитивних даних про особу обвинуваченого.

У цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно з якою в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину».

Отже, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22).

Щодо розуміння «зміни обстановки» у вузькому розумінні, а саме те, що стосується особи обвинуваченого, то суд першої інстанції у цій справі обмежився посиланням на загальні характеристики ОСОБА_8 щире каяття, активне сприяння слідству в встановленні істини по справі, повністю відшкодована завдана потерпілим шкода, офіційне працевлаштування, є особою молодого віку, на даний час проживає в цивільному шлюбі, доглядає близького родича, що є пенсіонером за інвалідністю. Такі дані не відповідають критеріям «зміни обстановки» у розумінні ст. 48 КК України, а є типовими обставинами, що враховуються при призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції фактично підмінив критерій «зміни обстановки» переліком пом`якшуючих обставин, чим неправильно застосував ст. 48 КК України та дійшов безпідставного висновку про втрату суспільної небезпечності обвинуваченого.

Отже, як зазначено вище, обов`язковою умовою застосування ст. 48 КК України є наявність двох критеріїв: по-перше, щоб особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин; по-друге, щоб було встановлено або втрату суспільної небезпечності вчиненого діяння унаслідок зміни обстановки, або те, що сама особа перестала бути суспільно небезпечною. Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає можливість застосування ст. 48 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, із вищенаведених критеріїв у даному випадку наявний лише один те, що ОСОБА_8 вперше вчинив нетяжкий злочин. Водночас судом першої інстанції не встановлено та належним чином не обґрунтовано ані втрати суспільної небезпечності вчиненого діяння, ані втрати суспільної небезпечності самою особою обвинуваченого.

Сам по собі факт вчинення кримінального правопорушення вперше та його віднесення до категорії нетяжких не є достатньою та самостійною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Така обставина лише відкриває можливість для оцінки інших умов, передбачених ст. 48 КК України, але не замінює їх і не звільняє суд від обов`язку встановити об`єктивну зміну обстановки або якісну трансформацію особи, що виключає її суспільну небезпечність.

За таких обставин наявність лише одного з передбачених законом критеріїв вчинення нетяжкого злочину вперше не може вважатися достатньою підставою для застосування ст. 48 КК України, а ухвалене судом першої інстанції рішення є передчасним, формальним та таким, що не відповідає вимогам закону щодо мотивованості судового рішення

Разом із тим, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції фактично ототожнив зміну обстановки з належною поведінкою обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, що не відповідає змісту та правовій природі ст. 48 КК України. Наведені судом обставини відсутність судимостей, визнання вини, щире каяття, працевлаштування, позитивні характеристики, відшкодування шкоди та вибачення перед потерпілими є типовими пом`якшуючими обставинами, які можуть враховуватися при призначенні покарання, але самі по собі не свідчать про зміну обстановки у кримінально-правовому розумінні.

Колегія суддів звертає увагу, що зміна обстановки повинна мати об`єктивний характер, тобто бути зумовленою зовнішніми чинниками, незалежними від волі особи, та такими, що істотно впливають на оцінку суспільної небезпечності вчиненого діяння або особи. Водночас суд першої інстанції не встановив жодних об`єктивних змін соціального, правового чи фактичного характеру, які б настали після вчинення кримінального правопорушення та могли обґрунтовувати застосування ст. 48 КК України.

Крім того, судом першої інстанції не наведено мотивів, які б свідчили про втрату суспільної небезпечності самого діяння. Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та було вчинене групою осіб, із застосуванням насильства, внаслідок чого завдано істотної шкоди громадському порядку, здоров`ю потерпілих та майну готельно-ресторанного комплексу, діяльність якого була фактично паралізована протягом кількох днів. Такі обставини свідчать про підвищений рівень суспільної небезпечності діяння, яка за своїм характером не могла зникнути виключно внаслідок позитивної післякримінальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, суд першої інстанції, не встановивши об`єктивної зміни обстановки та не навівши переконливих мотивів втрати суспільної небезпечності діяння або особи, безпідставно застосував положення ст. 48 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Це суперечить наведеним правовим позиціям Верховного Суду та порушує вимоги ст. 370 КПК України щодо законності й вмотивованості судового рішення, що ще раз підтверджує необґрунтованість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі

ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

У зв`язку з цим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовільнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2025, якою ОСОБА_8 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 48 КК України, а провадження відносно ОСОБА_8 було закрито. - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4