Справа № 159/20/25
Провадження № 1-кп/168/37/25
У Х В А Л А

про продовження строку дії обов`язків,

встановлених у зв`язку внесенням застави

11 грудня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Стара Вижівка в залі суду в режимі відеоконференції в ході розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, встановлених у зв`язку внесенням застави,

в с т а н о в и в:

Прокурор подала клопотання про продовження строку дії обов`язків, встановлених у зв`язку з внесенням застави.

У клопотанні прокурор вказує, що до обвинуваченого обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави. Застава була внесена, на обвинуваченого покладені певні обов`язки строком на два місяці. Ухвалами суду строк дії цих обов`язків продовжувався. В даний час строк дії обов`язків спливає, тому виникли нові підстави для продовження строку дії обов`язків, визначених заставою.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у вказаному провадженні встановлені ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК, продовжують існувати, не зменшились. Зокрема це можливість переховуватись від суду.

На обґрунтування ризику переховуватись від суду, посилається на те, що ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків на території Волинської області, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, та можливість призначення покарання в виді позбавлення волі, може свідомо переховуватись від суду, в тому числі шляхом зміни свого фактичного місця проживання. Водночас, обвинувачений зареєстрований в Херсонській області. Ризик втечі для нього може бути розцінений як менш небезпечний, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала. Звернула увагу суду на те, що покладення обов`язку прибувати на виклики суду є найменш обтяжливим обов`язком для обвинуваченого.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечили щодо продовження строку дії обов`язків у зв`язку з внесенням застави. Водночас не в повному обсязі погоджуються з наявністю ризиків, оскільки обвинувачений прибуває у кожне судове засідання, чим виконує свої процесуальні обов`язки належно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2024 р. обрано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, починаючи з 07.08.2024 до 05.09.2024 включно. Визначено підозрюваному заставу в розмірі 242240 грн. Постановлено, що у разі внесення застави у вказаній сумі підозрюваного звільнити з-під варти, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у виді застави та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього строком на 2 місяці обов`язки: повідомляти про місце проживання, прибувати на виклики слідчого, прокурора, суду, здати до органів УДМС паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

При винесенні ухвали слідчим суддею встановлено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

09.08.2024 підозрюваного звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави в розмірі 242240 грн.

Ухвалою слідчого судді та суду підозрюваному продовжений строк дії обов`язків, встановлених у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язку, покладеного на обвинуваченого, закінчується 21.12.2025 р.

Вирішуючи клопотання про покладення на обвинуваченого обов`язку, суд враховує такі норми права.

За приписами ст.131, 176 КПК України запобіжний захід є одним із видів забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання виявленим ризикам і забезпечення у такий спосіб дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого наведені у статті 42 КПК України.

Так, за змістом п.1 ч.6 ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибувати за викликом суду.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Запобіжний захід, відповідно до ст.177 КПК, застосовується з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Прокурор не вказує про існування ризиків впливати на свідків чи представника потерпілого. Водночас, є доцільним погодитись з доводами прокурора про існування ризику переховуватись від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК, з огляду на наведені в клопотанні обґрунтування - реєстрацію обвинуваченого поза межами Волинської області.

Отже, не вирішуючи наперед питання щодо вини обвинуваченого, суд констатує, що підстави застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого існують і прокурором частково доведені.

Окрім того, необхідність покладення певних обов`язків на обвинуваченого випливає із системного аналізу норм КПК.

Так, відповідно до положень ст.182 КПК України метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави є запобігання встановленим ризикам з можливістю стягнення в дохід держави внесених грошових коштів у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено (ст. 196 КПК).

Згідно зі ст. 194 КПК якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід в виді застави, потреба в застосуванні якого не відпала, а прокурор довів наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, окрім того, вказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, у справі свідки не допитані, не досліджені докази, а також на виконання мети застосування запобіжного заходу у виді застави, суд вважає, що доцільним буде покладення на обвинуваченого обов`язку прибувати за викликом суду, передбаченого, ст. 194 КПК.

Керуючись ст.ст. 177, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання обов`язків, встановлених у зв`язку з внесенням застави задовольнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати на виклики суду на два місяці, тобто до 11.02.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1