Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4040/25
Провадження № 1-кп/286/130/26
У Х В А Л А

28.01.2026 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Овруч кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 від 05.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Городець Овруцького району Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 та фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 року з Коростенської окружної прокуратури Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000197 від 05.11.2025 року, яким зафіксовано наступне.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІ1) у редакції, чинній до 01 січня 2015 року - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, в тому числі, виключено зі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» положення про виплату підвищення непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до 01 січня 2015 року.

Відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету міністрів Української PCP від 27.07.1991 № 106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких с.Бігунь Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області.

Так, у ОСОБА_4 , яка будучи обізнаною у положеннях законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не пізніше 24.04.2023 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.04.2023 ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, звернулася до сільської ради Словечанської територіальної громади, що по вул.Поліська, 9, в с.Словечне Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області, з метою реєстрації свого місця проживання по АДРЕСА_1 та начальником відділу Центру надання адміністративних послуг Словечанської територіальної громади прийнято заяву від ОСОБА_4 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларовного/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на підставі згоди власника, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , зареєстровано місце проживання останньої по АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 отримала витяг з реєстру територіальної громади №2023/003195879 про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_4 фактично проживала по АДРЕСА_2 , яке відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 27.07.1991 № 106 не входить до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи..

Далі, ОСОБА_4 звернулась із письмовим зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою виплат підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та 10.05.2023 отримала відмову у виплаті підвищення до пенсії.

В подальшому, 12.07.2023, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, розпорядником яких є ГУ ПФУ Житомирській області, ОСОБА_4 звернулася з адміністративним позовом про зобов`язання проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС, а саме по АДРЕСА_1 та подала позов до Житомирського окружного адміністративного суду.

Після цього, 27.09.2023 за результатом розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_4 . Житомирським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №240/21318/23, яким позов ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Житомирській області задоволено, а саме зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 25.04.2023 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

На підставі вказаного рішення Житомирського окружного адміністративного суду у період з 01.02.2024 по 31.12.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, працівники якого не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , останній виплачено грошові кошти в сумі 49480 грн., як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, розпорядником яких є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на загальну суму 49480 грн., чим спричинила матеріальної шкоди на вищевказану суму. Відтак, своїми умисними діями, вираженими у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 10.11.2025 року у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 28.01.2026 року.

28.01.2026 року від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки завдані нею збитки відшкодовані в повному обсязі та до кримінальної відповідальності вона притягається вперше.

28.01.2026 року від представника потерпілої юридичної особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області головного спеціаліста-юрисконсульта відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій також просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки заподіяні ГУ ПФУ в Житомирській області збитки відшкодовано обвинуваченою в повному обсязі. Відтак, цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, потерпілою особою не заявлявся.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дієвим каяттям підтримала, вину у скоєному шахрайстві визнала повністю, пояснила, що вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, розкаюється у вчиненому та повністю відшкодувала заподіяну шкоду.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечує, вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження в зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона винною себе визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, у кримінальному провадженні виконано усі необхідні слідчі дії та зібрано достатні докази щодо її вини, кримінальне правопорушення вчинила вперше, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, визнала скоєння шахрайства та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завданий збиток в повному обсязі.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та того, що ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок вперше, щиро розкаялася, активно сприяла його розкриттю, раніше не судима, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, а кримінальне провадження стосовно неї закрити.

Розмір шкоди, завданої кримінальним проступком в сумі 49480 грн. відшкодовано повністю. Цивільного позову не заявлено. У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні. Речові докази копії судової справи № 240/21318/23 та DVD-R диск знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000197. Речові докази пенсійна справа ОСОБА_4 залишена на зберігання уповноваженій особі ГУ ПФУ в Житомирській області. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.45 КК України, ст.ст.100, 284 288, 369, 370-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 відповідно до ст.45 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрити.

Речові докази: копії судової справи № 240/21318/23 та DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази пенсійну справу ОСОБА_4 залишити в ГУ ПФУ в Житомирській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Копії ухвали вручаються обвинуваченій та прокурору негайно, після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1