КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5190/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лілль Французька Республіка, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обрано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Лілль, Французька Республіка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що у разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000312 від 02.07.2020 року. Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2025.

На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , зазначають, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, без належної правової оцінки всіх обставин справи, не досліджено матеріали клопотання про обрання міри запобіжного заходу щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в мотивувальній частині ухвалі відсутні будь-які обґрунтування щодо прийнятого рішення.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, з доповненнями зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні докази належного вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру. Сторона обвинувачення стверджує, що це було зроблено через відмову його батька отримати документ та надсилання повісток у месенджері «Viber», що підтверджувалося оглядом особистого телефону слідчого. Такий спосіб суперечить вимогам КПК, адже вручення процесуальних документів через мобільні застосунки не передбачено законом і не гарантує фактичного ознайомлення особи зі змістом.

З моменту 14.02.2022 ОСОБА_8 постійно проживає та навчається в Барселоні, що було відомо слідству. Спроба вручення підозри через батька, який проживає в іншому місці, не відповідає ч. 2 ст. 135 КПК України, оскільки він не має реальної можливості передати документ сину.

Недотримання встановленого законом порядку повідомлення, свідчить про відсутність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного. Ця позиція вже була підтверджена ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 17.02.2025 року, якою відмовлено у розгляді клопотання через недоведеність належного вручення підозри.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_8 об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Він не мав статусу службової особи, не був підписантом та не мав повноважень на укладання чи виконання договорів, пов`язаних із поставкою обладнання за проєктом реконструкції вуличного освітлення.Таким чином, підозра є необґрунтованою вже з огляду на відсутність однієї з обов`язкових ознак злочину.

Разом із тим, матеріали справи спростовують твердження обвинувачення про наявність у ОСОБА_8 та інших осіб прямого умислу і корисливого мотиву для заволодіння бюджетними коштами за ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки всі договірні зобов`язання були виконані, збитків селищній раді не завдано, будь-якого умислу на заволодіння чужим майном в посадових осіб ТОВ « Лаяр Сіті » та ТОВ « Артур » не було. ОСОБА_8 не був суб`єктом цих договірних відносин. Отже, відсутність корисливого мотиву та факту заволодіння майном свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину.

Також апелянт зазначає, що жодних доказів попередньої змови ОСОБА_8 з будь-якими особами, у тому числі з посадовцями Верхньосиньовиденської селищної ради чи керівниками суб`єктів господарювання або з директором ТОВ « Лаяр Сіті » ОСОБА_11 та іншими особами не має. Отже, твердження обвинувачення про попередню змову є безпідставним і нічим не підтвердженим.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, направленому до Стрийського міського суду у 2020 році, взагалі не згадує ОСОБА_8 та не вказує на змову з ним. З моменту повідомлення йому про підозру минуло понад шість місяців, але жодній іншій особі не повідомлено підозру для підтвердження кваліфікації за ст. 27 КК України.

Єдиним ризиком, який слідчий суддя визнав наявним, була ймовірність переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підставою вважалась постанова про його розшук від 27.01.2025 року, однак матеріали клопотання свідчать, що ще з 14.02.2022 року ОСОБА_8 постійно проживає та навчається в Барселоні, про що слідству було достеменно відомо. Сторона захисту надала підтверджуючі документи, зокрема дозвіл на проживання та довідку з навчального закладу. Підозрюваний особисто подавав клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції, що свідчить про його готовність співпрацювати зі слідством.

Крім того апелянт зазначає, що відсутні докази умисного ухилення чи приховування місця перебування. ОСОБА_8 готовий брати участь у процесуальних діях, якщо його виклик здійснюватиметься у передбаченому законом порядку. Тому твердження про наявність ризику переховування є безпідставним.

Захисник ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2025, оскільки повний текст сторона захисту отримала лише 21.06.2024 року, а тому лише після отримання повного тексту ухвали стало можливим підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу відповідно до вимог КПК України. Отже, подання апеляції у п`ятиденний строк від дня проголошення вступної та резолютивної частин було об`єктивно неможливим.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , зазначає, що підозра щодо ОСОБА_8 не підтверджується матеріалами провадження та ґрунтується на неправильному застосуванні закону. Він не був службовою чи матеріально відповідальною особою, не мав повноважень розпоряджатися коштами Верхньосиньовидненської селищної ради , а отже не може бути суб`єктом злочину.

Документи, надані обвинуваченням, свідчать, що затримка постачання обладнання була спричинена карантинними заходами у країні-виробнику, а належне обладнання було поставлено 10.03.2020 та змонтовано 27.03.2020 відповідно до договору. Це підтверджується протоколами допитів посадових осіб та іншими додатками, які слідчий умисно не надав суду, щоб створити уявлення про наявність злочину.Таким чином, інкриміновані дії ОСОБА_8 не мають ознак злочину, а підозра є безпідставною.

Апелянт вказує на те, що матеріали, на які посилається сторона обвинувачення, отримані поза межами процесуальних повноважень, не мають підтвердженого походження та належного процесуального оформлення. Відсутня постанова про їх виділення з іншого кримінального провадження, а також ухвала суду про тимчасовий доступ чи дозвіл на використання цих матеріалів. Протокол огляду флешносія від 23.01.2025 року не відповідає наданим суду матеріалам за обсягом, порядком та змістом.

Документи, нібито отримані зі справи № 453/855/20, яка розглядається судом з 2020 року, не мають підтвердження автентичності. КПК України не передбачає дії на кшталт «сканування матеріалів у прокуратурі» під час розгляду справи в суді.

Крім того, в матеріалах провадження містяться результати НС(Р)Д, проведені в інших справах та стосовно іншої особи ( ОСОБА_12 ), без ухвали про дозвіл їх використання щодо ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні. Це порушує вимоги ст. 248, 257 КПК України і робить такі матеріали очевидно недопустимими доказами відповідно.

Апелянт вважає, що відсутній у ОСОБА_8 статус підозрюваного, оскільки слідчий не вжив передбачених законом заходів для належного виклику ОСОБА_8 чи вручення йому підозри відповідно до КПК України. Було відомо, що він з 14.02.2022 р. проживає за кордоном, однак жодних дій для виклику через міжнародну правову допомогу або дипломатичні установи, як того вимагає ч. 7 ст. 135 КПК України, не здійснено.

Підозра ОСОБА_8 вручена не була, оскільки його підпис на повідомленні відсутній. Спроба вручення через батька є незаконною, оскільки вони проживають окремо, а доказів спільного проживання немає. Відомості про «відмову» батька від отримання підозри не містять даних про адресу вручення чи підтвердження факту проживання ОСОБА_8 за цією адресою.

Фабула інкримінованого епізоду дублює матеріали іншої справи, у якій він має статус свідка, а не обвинуваченого. За таких умов він не набув процесуального статусу підозрюваного, а застосування до нього запобіжного заходу чи оголошення у розшук є незаконними.

Також, 03.02.2025 р. сторона захисту офіційно повідомила слідчого і прокурора про адресу проживання ОСОБА_8 в Іспанії та надала документи, що її підтверджують. Відтоді місцезнаходження підозрюваного було відоме, а підстави для розшуку - відсутні. Жодних належних запитів до Інтерполу, Європолу чи компетентних органів інших держав, а також викликів через міжнародну правову допомогу, як того вимагає ст. 135 КПК України та ст. 566 КПК України, здійснено не було. ОСОБА_8 не переховується, готовий співпрацювати зі слідством і брати участь у судових засіданнях через відеоконференцію відповідно до міжнародних договорів. Отже, підстави для розгляду клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відсутні.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про тримання під вартою, бездоказово послався на всі ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не надавши жодного документа на їх підтвердження.

Ризик переховування ґрунтується лише на факті виїзду ОСОБА_8 за кордон 14.02.2022 р. на навчання задовго до початку розслідування. Інші ризики також не підтверджені: вплив на свідків неможливий, оскільки у справі фігурують особи, щодо яких уже триває судовий розгляд; свідків із викривальними показами проти ОСОБА_8 немає; можливість перешкоджання провадженню іншими способами не доведена. Припущення щодо впливу через батька, народного депутата, є голослівними, дискредитуючими.

Ризик продовження кримінального правопорушення відсутній, оскільки ОСОБА_8 перебуває на навчанні в Іспанії, а інкриміновані дії стосуються подій 2019-2020 рр., за якими вже є обвинувальний акт, що розглядається судом.

Таким чином, жоден із ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не доведений, а необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу не обґрунтована.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, з доповненнями та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, з доповненнями сторони захисту, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.07.2020 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

27.03.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Дане клопотання слідчого обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період з вересня по грудень 2019 року, ОСОБА_8 , діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою з виконувачем обов`язків голови Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_13 , директором ТОВ « АРТУР » (СДРПОУ 22342327 ) ОСОБА_14 , директором ПП « ТЕХНАБУД-ПРОЕКТ » ОСОБА_12 , обвинувальний акт відносно яких скеровано для розгляду по суті до Стрийського міськрайонного суду Львівської області за обвинуваченням останніх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України, та директором ТОВ « ЛАЯР СІТІ » ( ) ОСОБА_11 , організував та втілив в життя злочинну схему по заволодінню бюджетними коштами Верхньосиньовидненської селищної ради під час придбання та поставки обладнання з комплектуючими матеріалами по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії (енергії сонця в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району, Львівської області, вулиці І. Франка та вулиці Кобилянської)» за таких обставин.

Так, 16.09.2019 між Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області , в особі виконувача обов`язків селищного голови ОСОБА_16 (замовник) та ТОВ « АРТУР », в особі директора ОСОБА_14 (виконавець), укладено договір № 07/302 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел».

Відповідно до п. 2 Договору вартість робіт складає 1 153 633,00 грн, втому числі ПДВ 192 272,17 грн, джерело фінансування - бюджетні кошти Верхньосиньовидненської селищної ради .

У невстановленій досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.09.2019, громадянин України ОСОБА_17 дізнався про те, що Верхньосиньовидненська селищна рада приймає участь у програмі щодо енергозбереження в Львівській області, де підрядною організацію на виконання електромонтажних робіт виступає ТОВ « АРТУР ».

У цей момент в останнього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння державними коштами, які мали бути виділеними на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_17 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, організував злочинну схему, до якої залучив директора ТОВ « ЛАЯР СІТІ » ОСОБА_11 посприяти у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у заволодінні коштами Верхньосиньовидненської селищної ради в особливо великих розмірах.

На вказану пропозицію останній погодився, таким чином ОСОБА_17 вступив у злочинну змову з ОСОБА_18 .

Згідно з цією домовленістю, ОСОБА_17 за попередньою змовою з ОСОБА_19 , діючи спільно та узгоджено, повинні були вчинити комплекс дій, спрямованих на досягнення злочинного результату.

З цією метою, ОСОБА_17 відвів ОСОБА_20 роль субпідрядника, який мав забезпечити видачу первинних документів (господарсько-правового договору, специфікації обладнання та видаткових накладних), які мали містити завідомо неправдиві відомості про господарські операції, з метою створення підстав для здійснення оплати за фактично не придбані та не поставлені товарно-матеріальні цінності, а саме обладнання з усіма комплектуючими матеріалами на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії».

Надалі, 18.09.2019 ОСОБА_21 , будучи директором ТОВ « ЛАЯР СІТІ », перебуваючи у невстановленому досудовим розслідування місці, діючи за попередньою змовою та під керівництвом ОСОБА_22 , на виконання розробленого останнім та заздалегідь узгодженого злочинного плану, з метою заволодіння грошовими коштами у сумі 954 147,30 грн, уклав з ТОВ « АРТУР » договір від 18.09.2019 № 18/09 щодо поставки обладнання на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел».

Відповідно до цього договору ТОВ « ЛАЯР СІТІ » зобов`язується передати у власність ТОВ « АРТУР » обладнання з усіма комплектуючими матеріалами, згідно Додатку № 1 до договору, який є невід`ємною його частиною.

Ціни на обладнання встановлені в гривнях та зазначені в специфікації, що є додатком № 1 до Договору, тобто 775 019,23 грн.

Загальна сума Договору визначається загальною вартістю обладнання, що постачається до умов даного Договору і зазначена в Додатку № 1 до Договору та вартістю комплектуючих матеріалів.

У подальшому, 19.09.2019 між Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області та ПП « ТЕХНАБУД-ПРОЕКТ » в особі директора ОСОБА_23 укладено договір № 140 щодо виконання робіт з проведення технічного нагляду об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії», згідно до вимог державних будівельних норм і правил.

20.09.2019 відповідно до умов договору від 16.09.2019 №07/302 Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області на підставі рахунків фактури № СФ-0000295 та № СФ 0000227, здійснено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 ТОВ « АРТУР » в сумі 238 991,27 грн.

У подальшому, 16.10.2019 ТОВ « АРТУР » здійснено перерахування грошових коштів у вигляді авансу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 ТОВ « ЛАЯР СІТІ » в сумі 229 587,40 грн. для закупівлі обладнання на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел».

На виконання умов договору від 16.09.2019 № 07/302 ТОВ « АРТУР » в листопаді 2019 року розпочало роботи по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії» по АДРЕСА_2 .

Однак, ОСОБА_17 , який представляючись представником ТОВ « ЛАЯР СІТІ », усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що зазначене обладнання не було придбане та не поставлено ТОВ « ЛАЯР СІТІ » для ТОВ « АРТУР », забезпечуючи вчинення дій, спрямованих на досягнення свого злочинного наміру, вмовив ОСОБА_14 , та ОСОБА_16 підписати акт № 1 про придбання обладнання форми КБ-2в за листопад 2019 року на загальну суму 775 017,36 грн, за якими проведено роботи по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії».

В подальшому, ОСОБА_24 подав вказаний акт до Державної казначейської служби України , якою, на підставі платіжних доручень від 25.11.2019 № 1 здійснено перерахування на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 ТОВ « Артур » на суму 545 429,96 грн.

Далі, 05.12.2019 ТОВ « АРТУР » здійснено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 ТОВ « ЛАЯР СІТІ » в сумі 450 000,00 грн за обладнання на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії», відповідно до договору поставки від 18.09.2019 № 18/09.

09.12.2019 ОСОБА_17 , з метою прикриття вчиненого злочину, реально усвідомлюючи кримінально-правові наслідки скоєння ним кримінального правопорушення, діючи умисно та з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що обладнання з комплектуючими на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії» не відповідають вимогам специфікації обладнання, як Додаток № 1 до договору про поставку від 18.09.2019 № 18/09, зателефонував до директора ТОВ « АРТУР » ОСОБА_14 та повідомив, що 13.12.2019 у відділення « Нова пошта » на ім`я ОСОБА_24 надійде обладнання з комплектуючими на даний об`єкт, за пересилку якого потрібно буде оплати 25 964,00 грн.

У подальшому, з метою доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_17 , усвідомлюючи, що зазначене обладнання не відповідає проектно-кошторисній документації, вмовив ОСОБА_16 , ОСОБА_25 та ОСОБА_23 підписати акт № 2 про приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2019 року на загальну суму 378 615,64 грн.

23.12.2019 на підставі платіжних доручень № 1 Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області було здійснено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 ТОВ « АРТУР » в сумі 378 615,64 грн.

Далі, 24.12.2019 ТОВ « Артур » здійснено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 ТОВ « ЛАЯР СІТІ » в сумі 244 723,83 грн. за обладнання на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії», відповідно до договору поставки від 18.09.2019 № 18/09.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.01.2020 № 246, вартість фактично виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії» становить 199 485,70 грн.

Різниця між вартістю будівельних робіт зазначених в акті № 1 за листопад 2019 та в акті № 2 за грудень 2019 і вартість фактично виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії» по АДРЕСА_2 становить 775 017,36 грн (по акту № 1 за листопад 2019) та 179 129,94 грн (по акту № 2 за грудень 2019), загальна різниця 954 147,30 грн.

Внаслідок вищевказаних неправомірних дій, ОСОБА_17 за попередньою змовою з директором ТОВ « ЛАЯР СІТІ » ОСОБА_19 та іншими, заволоділи грошовими коштами місцевого бюджету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області в сумі 954 147,30 грн., що становить більше 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є майновою шкодою у особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється в організації заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри, на підставі пункту З частини першої статті 276, глав 6 та 11 Кримінального процесуального кодексу України 18.01.2025 ОСОБА_26 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 17.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.04.2025.

Також слідчий зазначив, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- рапортом старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про виявлення кримінального правопорушення від 25.12.2024;

- рапортами оперативного підрозділу Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань про виконання окремого доручення на проведення слідчих (розшукових) дій разом з додатками;

- документами матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 03.01.2020 вилученими 15.01.2025 в порядку ст. 159-164 КПК України;

- протоколом від 23.01.2025 огляду флеш накопичувача microSD об`ємом 32 Gb марки «goodram», на якому зберігаються відскановані та скопійовані матеріали кримінального провадження № 0000013 у 6 томах, виготовлені під час тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000013, серед яких містяться відомості про вчинення ОСОБА_27 кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України;

- флеш накопичувачем micro SD об`ємом 32 Gb марки «goodram», який постановою від 23.01.2025 визнано речовим доказом;

- листом Державно прикордонної служби України від 27.12.2024 № 19-89883/18/24-Вих, який містить відомості про перетин державного кордону ОСОБА_27 14.02.2022;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000013;

- рапортом співробітника УСР у Львівській обл. ДСР НП України про виявлення кримінального правопорушення;

- проведеним 09.01.2020 оглядом вулиці І. Франка в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, в ході якого встановлено, що обладнання з комплектуючими матеріалами по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії (енергії сонця в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, вулиці І. Франка, Кобилянської)», не відповідає проектно-кошторисній документації;

- висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.01.2020 № 246, відповідно до якого встановлено, що загальна різниця між вартістю будівельних робіт зазначених в акті № 1 за листопад 2019 та в акті № 2 за грудень 2019 і вартість фактично виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії» по АДРЕСА_2 , становить 954 147,30 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , які зафіксовані у протоколах допиту останнього від 22.01.2020, 13.02.2020 та 02.04.2020 щодо обставин укладання з ТОВ « Артур », ТОВ « Лаяр Сіті » та Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області договорів на проведення електромонтажних робіт та поставки обладнання на об`єкт «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії (енергії сонця в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, вулиці І. Франка, Кобилянської)»;

- показаннями ОСОБА_16 , які зафіксовані у протоколах допиту останнього від 27.01.2020 та від 13.03.2020 щодо обставин укладання між Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області та ТОВ « Артур » договору на проведення електромонтажних робіт та підписання актів виконаних робіт;

- показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які зафіксовані у протоколах допиту останніх від 24.01.2020 щодо монтажу світильників по АДРЕСА_2 ;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , які зафіксовані у протоколі допиту останнього від 28.01.2020 щодо обставин укладання між Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області та ТОВ « Артур » договору на проведення електромонтажних робіт;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , які зафіксовані у протоколі допиту останньої від 21.02.2020 та яка повідомила, що в листопаді-грудні місяцях 2019 по вул. І. Франка в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області було встановлено світильники, які в подальшому не замінювалися;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , які зафіксовані у протоколі допиту останньої від 21.02.2020 та яка повідомила, що в 2019 році по АДРЕСА_2 не встановлювалися світильника;

- показаннями свідка ОСОБА_33 , які зафіксовані у протоколі допиту останнього від 30.04.2020 щодо причетності ОСОБА_22 до заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, вводячи в оману директора ТОВ « Артур » ОСОБА_25 ;

- показаннями свідка ОСОБА_34 , які зафіксовані у протоколі допиту останнього від 19.05.2020, який повідомив, що в 2019 році у нього ТОВ « Лаяр Сіті » здійснило замовлення світильників на загальну суму 44 840 грн., які в подальшому були відправлені поштовим зв`язком на відділення № НОМЕР_7 « Нова Пошта », що розташоване у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області;

- листом ФОП ОСОБА_35 від 12.02.2020 № 1/12, відповідно до якого ОСОБА_35 надіслав товар (світильники) через поштового оператора « Нова пошта » на ім`я ОСОБА_16 у відділення № НОМЕР_7 « Нова Пошта » у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області;

- випискою щодо руху коштів по рахункам ТОВ « Артур », відповідно до якого отримані кошти від Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області перераховувалися на користь ТОВ « Лаяр Сіті », яке в свою чергу перераховувало частину грошових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_17 ;

- заявою від 31.03.2020 про залучення до провадження Верхньосиньовидненську селищну раду Сколівського району Львівської області , як потерпілого;

- інформацією щодо з`єднань абонентських номерів, якими користувався ОСОБА_17 та інші особи, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, які зберігаються на оптичному носії інформації для лазерних систем зчитування типу CD-R з надписами вх. №№ 14421, 14423 та 14424 та які постановою від 06.04.2020 визнано речовим доказом;

- проведеним 06.04.2020 оглядом оптичних носіїв інформації для лазерних систем зчитування типу CD-R з надписами вх. №№ 14421, 14423 та 14424, на яких зафіксовані з`єднання абонентських номерів осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення;

- проведеним 26.05.2020 оглядом руху коштів по рахункам ТОВ « Артур », Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області та ТОВ « Лаяр Сіті »;

- проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, результати яких зафіксовані у протоколі від 13.02.2020, відповідно до якого ОСОБА_17 бере участь в розмовах з ОСОБА_36 щодо схиляння останнього до злочину, а саме до підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_22 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За результатами аналізу отриманих матеріалів досудового розслідування та інформації встановлено, що підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органу досудового розслідування в зв`язку із чим 27.01.2025 його оголошено у розшук.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_17 14.02.2022 виїхав за кордон і не повернувся.

При цьому слідчий зазначив, що виїзду ОСОБА_22 передувало здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013, щодо виконувача обов`язків голови Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_16 , директора ТОВ « АРТУР » ОСОБА_14 , директора ПП « ТЕХНАБУД-ПРОЕКТ » ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України, обвинувальний акт відносно яких скеровано для розгляду по суті до Стрийського міськрайонного суду Львівської області .

Допитаний у кримінальному провадженні № 0000013, як свідок та підозрюваний директор ТОВ « АРТУР » ОСОБА_14 дав викривальні покази щодо ОСОБА_22 .

Крім того, допитана у кримінальному провадженні № 0000013 ОСОБА_33 підтвердила причетність ОСОБА_22 до заволодіння бюджетними коштами, яка наразі перебуває за кордоном.

В ході досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000312 та № 0000013 ОСОБА_17 неодноразово викликався до органу досудового розслідування для дачі показів, однак на виклики не прибував, що позбавило сторону обвинувачення на той час забезпечити виконання завдань кримінального провадження та надало змогу ОСОБА_26 уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Одночасно із цим, ОСОБА_17 усвідомлюючи, що судом наразі ще не прийнято рішення за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000013, з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності 14.02.2022 виїхав за кордон та до цього часу не повернувся.

Отже, наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику вчинення ОСОБА_27 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому з метою досягнення дієвості цього провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження, в сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_17 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, що інкримінуються громадянину України ОСОБА_26 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик фактично підтверджується процесуальною поведінкою ОСОБА_22 , який неодноразово викликався до слідчого для участі в проведенні слідчих дій, однак останній будучи належним чином повідомленим про вказані виклики, на них не прибув.

ОСОБА_17 був обізнаний про необхідність прибуття на виклик, що підтверджується протоколом огляду від 03.03.2025 яким зафіксовано факт направлення слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 відповідних повісток по телефону на мобільний телефон НОМЕР_8 , який використовує ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_17 був ознайомлений із змістом вказаної повістки, що підтверджується надходженням до Державного бюро розслідувань заяви адвоката ОСОБА_7 від 21.02.2025 (вх. № 7076-25 від 21.02.2025), який представляє інтереси ОСОБА_22 , про неможливість прибуття останнього у зв`язку із навчанням на денній формі навчання в Європейському коледжі - Бізнес - школа ЄС .

Також слідчим зазначено, що стаття 138 КПК України, містить перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, яка не містить такої підстави як отримання освіти в університеті за кордоном на денній формі навчання.

Крім того ОСОБА_17 07.03.2025 викликався для участі в проведенні процесуальних дій, однак також не прибув, що свідчить про свідоме ухилення від участі в слідчих, процесуальних діях та як наслідок позбавляє орган досудового розслідування встановити всі обставини вчинення кримінального правопорушення та забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

ОСОБА_17 був обізнаний про необхідність прибуття на виклик, що підтверджується протоколом огляду від 24.03.2025 яким зафіксовано факт направлення слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 відповідних повісток по телефону на мобільний телефон НОМЕР_8 , який використовує ОСОБА_17 .

Вказані обставини повністю підтверджують наявність ризику переховування ОСОБА_22 від органу досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку не лише про існування ризику можливого вчинення ОСОБА_27 дій. направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду а його фактичне настання.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим. що на даний час, досудове розслідування ще триває, слідством до кінця не встановлено всіх обставин даного кримінального правопорушення, а також не встановлено місцезнаходження всіх речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Зокрема встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_17 використовував мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_8 за допомогою якого здійснював тиск на інших учасників, зокрема директора ПП « ТЕХНАБУД-ПРОЕКТ » ОСОБА_23 та надавав вказівки останнім щодо підписання акту виконаних робіт форми КБ-2В на підставі якого здійснювалось перерахування грошових коштів. Місцезнаходження вказаного телефону на даний час не встановлено, інформація що на ньому міститься є вкрай важливою для органу досудового розслідування та суду, оскільки він може містити відомості щодо інших осіб, які причетні до його вчинення.

Серед іншого, для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження, існує необхідність у виявленні та вилученні слідів вчинення кримінального правопорушення, зокрема зафіксованих в електронній формі.

Крім того, на даний час в підконтрольній ОСОБА_26 TOB « ЛАЯР-СІТІ » не вилучена частина документів щодо заволодіння підозрюваним ОСОБА_27 бюджетними коштами Верхньосиньовидненської селищної ради під час придбання та поставки обладнання з комплектуючими матеріалами по об`єкту «Реконструкція вуличного освітлення з використанням інноваційних енергоефективних заходів відновлювальних джерел енергії (енергії сонця в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, вулиці І. Франка, Кобилянської)», зокрема договір поставки обладнання № 18/09 від 18.09.2019, специфікацію обладнання, видаткові накладні, платіжні доручення, акт приймання-передачі та інші, які мають значення для досудового розслідування, можуть перебувати у володінні інших осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_17 чи інша довірена йому особа, маючи вільний доступ до зазначених речей та документів, може вжити заходів до їх знищення, приховання, заміни чи спотворення як особисто так і через інших осіб.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , характеризується не тільки латентністю та завуальованістю, а в даному випадку й учинення групою осіб, частина з яких наразі не встановлена, а тому ОСОБА_17 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може вчиняти дії щодо їх переховування.

Допитаний як свідок/підозрюваний директор ТОВ « АРТУР » ОСОБА_14 дав викривальні покази щодо безпосередньої активної участі ОСОБА_22 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, на даний час слідством допитано ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , у силу визначеної ч. 2 ст. 184 КПК України вимоги ознайомлення підозрюваного та його захисників з клопотанням про застосування запобіжного заходу та доданими до нього матеріалами, ОСОБА_17 обізнаний з фактом надання викривальних у т.ч. щодо нього показань відповідними особами та з їх змістом, що лише підсилює ризик можливості незаконного впливу на конкретних свідків.

Окрім того, на даний час у кримінальному провадженні призначено судово-почеркознавчу експертизу із проведенням якою обізнаний підозрюваний ОСОБА_17 , що також не виключає можливості впливу на експертів з метою спотворення їх висновків.

Слідчим також зазначено, що батько ОСОБА_22 - ОСОБА_37 є чинним народним депутатом України, вочевидь, у силу займаної посади міг набути зв`язки серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, користуючись своїм авторитетом можуть впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Вказане підтверджується матеріалами НСРД та допитами свідків, отримані під час здійснення досудового розслідування слідчими ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській обл. кримінального провадження № 0000013 за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Зазначене у сукупності з авторитетом та родинними зв`язками ОСОБА_22 , дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних, обвинувачених з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а відтак - і спотворення доказів у справі.

Згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, а також загальну суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за 2017- 2023 року сума нарахованого ОСОБА_26 доходу становила 26 636 266,10 грн.

У сукупності наведене свідчить про достатню фінансову спроможність підозрюваного забезпечити власне переховування за кордоном що наразі він і робить, а також можливість здійснення підкупу інших учасників кримінального провадження.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Ураховуючи те, що ОСОБА_17 підозрюється у організації заволодіння майном вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, у випадку обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до можливого вчинення останнім інших кримінальних правопорушень стосовно свідків з метою впливу на них.

Вказане підтверджується цілеспрямованим системним характером вчинюваного кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_17 , а саме вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб після ретельної підготовки, із здійсненням низки узгоджених цілеспрямованих дій упродовж тривалого часу, продуманістю таких дій, цинічність характеру протиправних дій, результатом яких було завдання непоправної шкоди інтересам держави.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_17 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, що є особливо тяжким злочином, наявність усіх передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, дає підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_22 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження, не матиме можливості запобігти впливу ОСОБА_22 на експертів та свідків по справі, буде не достатнім для попередження вчинення підозрюваним інших правопорушень для приховання факту вчинення інкримінованого йому злочину, знищення підозрюваним речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, та у яких містяться відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також запобігти перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих та процесуальних дій.

Крім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання підозрюваного під вартою, не в змозі запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, є необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_26 запобіжного заході у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням викладеного у слідства є об`єктивні підстави вважати, що у випадку не застосування ОСОБА_26 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, з метою схиляння їх до дачі неправдивих показань, таких що не у повній мірі відповідають дійсності, їх зміні, відмови від них тощо, що унеможливить подальше встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, на даний час, місцезнаходження підозрюваного невідоме, а у органу досудового розслідування є фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_17 перебуває за межами України. Більш того, останній не з`являється без поважних причин на виклик слідчого 14.02.2025, 20.02.2025, 24.02.2025 та 25.02.2025 та 07.03.2025.

У зв`язку з цим, постановою слідчого від 27.01.2025 ОСОБА_22 оголошено у розшук, здійснення якого доручено Головному оперативному управлінню Державного бюро розслідувань.

30.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та обрано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Лілль, Французька Республіка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що у разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому, була вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та за умови знаходження особи в міжнародному розшуку.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчий суддя з наявних наданих суду матеріалів, дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, всупереч твердженням апелянтів у слідчого судді були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певними злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним наявність такого ризику, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що ОСОБА_8 здійснює активні дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України, окрім іншого, враховано і тяжкість покарання за інкриміновані діяння та вважав наявними підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

На переконання колегії суддів, викладені в клопотанні фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, додані до клопотання матеріали, зокрема текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, на даному етапі досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість вказаних вище висновків слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_38 оголошено підозрюваного ОСОБА_8 у міжнародний розшук / т. 2 а.с. 59-64/.

За наведених обставин, органом досудового розслідування та слідчим суддею в повній мірі дотримано вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Доводи апелянтів, що жоден із ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не доведений не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами, які долучено до даного клопотання.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, має братися до уваги те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Щодо посилання апелянтів на недотримання встановленого законом порядку повідомлення про підозру, що свідчить про відсутність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, так як встановлено під час апеляційного розгляду, узв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри, на підставі пункту 3 частини першої статті 276, глав 6 та 11 Кримінального процесуального кодексу України 18.01.2025 ОСОБА_26 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Інші доводи викладені в апеляційних скаргах захисників не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу. При цьому, слід зазначити, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи вказане клопотання слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, запобіжний захід обрав правомірно, а тому доводи апелянтів стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 з доповненнями захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4