УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 641/6317/20

провадження №51-2027впс24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянула клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000018(справа № 641/6317/20) стосовно ОСОБА_7 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення згаданого провадження з Подільського районного суду м. Полтави до Слобідського районного суду м. Харкова.

Мотивуючи заявлену вимогу, авторка клопотання зазначає, що кримінальне провадження було направлено до Подільського (колишнього Ленінського) районного суду м. Полтави на підставі розпорядження Голови Верховного Суду (далі - розпорядження) від 10 березня 2022 року в зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя у Червонозаводському районному суді м. Харкова; за розпорядженням від 17 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність справ Слобідського районного суду м. Харкова, до якого раніше слідчі органи скерували обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 ; крім того, злочин учинено у м. Харкові; у цьому ж місті проживають або працюють всі експерти та свідки, а сторони матимуть можливість без перешкод і зайвих витрат прибути в судове засідання. Посилаючись на це та положення ч. 9 ст. 615 КПК, захисник стверджує, що направлення справи саме до Слобідського районного суду м. Харкова сприятиме оперативності й ефективності кримінального провадження.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не надходило. Захисник поінформувала про можливість здійснювати розгляд звернення без її та ОСОБА_7 участі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

За правилами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наявних у Суді даних, до Комінтернівського (наразі Слобідського) районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. За поданням голови зазначеного суду Харківський апеляційний суд ухвалою від 30 листопада 2020 року скерував кримінальне провадження № 0000018 до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Надалі через неможливість здійснювати правосуддя в цьому суді справу № 641/6317/20 було направлено до Ленінського (наразі Подільського) районного суду м. Полтави згідно з розпорядженням від 10 березня 2022 року.

Таким чином указане провадження надійшло до місцевого суду м. Полтави в установленому законом порядку, що не заперечується у поданому клопотанні. Судовий розгляд справи не розпочато.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім тих, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях).

Однак у зверненні захисника не міститься даних, які би свідчили про неможливість здійснення правосуддя Подільським районним судом м. Полтави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 .

За змістом положень ст. 34 КПК направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого та більшості потерпілих або свідків не є безумовним чи обов`язковим. Зазначеного захисник не врахувала і не обґрунтувала, чому наближеність до суду місця проживання учасників провадження сама собою гарантує оперативність та ефективність судового розгляду. Також авторка звернення не зважила на те, що на випадок неможливості явки осіб до суду законодавець передбачив процедуру дистанційного провадження (ст. 336 КПК).

Також необхідно зауважити, що сторона захисту раніше зверталася до Касаційного кримінального суду із клопотанням про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 до районного суду м. Харкова у зв`язку із проживанням учасників провадження в цьому місті. Ухвалою Суду від 18 квітня 2024 року зазначене клопотання було залишено без задоволення. Таке рішення Верховного Суду є остаточним, а в силу ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

З огляду на викладене посилання захисника на положення ч. 9 ст. 615 КПК не можна визнати прийнятними.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не вбачає в справі № 641/6317/20 виняткового випадку, а отже, і підстав для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 з Подільського районного суду м. Полтави до Слобідського районного суду м. Харкова.

Тому клопотання захисника належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000018 (справа № 641/6317/20) стосовно ОСОБА_7 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3