Справа № 496/5259/24
Провадження № 1-кп/496/228/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законний представник обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.05.2024 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.07.2024 року, який в подальшому був продовжений відповідними ухвалами суду. Строк домашнього арешту обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 14.11.2025 року, однак судове провадження не закінчено, ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, тому строк дії запобіжного заходу необхідно продовжити.

Обвинувачений, його законний представник, захисник у судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечували.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, додані до клопотання, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Прокурор довів наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що є особливо тяжким злочином, та йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, за вказаних обставин ОСОБА_6 може переховуватись від суду, що в свою чергу унеможливить виконання завдання кримінального провадження та встановлення у ньому об`єктивної істини, тому наявний ризик п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливим незаконним впливом обвинуваченого ОСОБА_6 на свідків, які є його друзями, мешкають з ним в одному населеному пункті, що в свою чергу надає можливість обвинуваченому незаконно впливати на них шляхом, з метою зміни ними показів в суді на свою користь.

При вирішенні питання щодо продовженням запобіжного заходу ОСОБА_6 необхідно враховати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суду доцільно оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_6 особу обвинуваченого та визнати реальну небезпеку, можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» п.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, обрані ухвалою суду під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 00.00 годин до 05.00 годин, строком на 60 днів, тобто з 06.11.2025 року по 04.01.2026 року, включно, з продовження обов`язків покладених ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.07.2024 року.

Виконання ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на співробітників ОРУ №2 ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ОРУП №2 в Одеській області для виконання.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1