Справа № 699/1496/25
Номер провадження № 1-кс/699/269/25
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

03.10.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000570 клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000570, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_5 в тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «рядовий», діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, 10.07.2024 близько 21:00 год, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (місце дислокації не вказується), та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 16.07.2025 самостійно не прибув до СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та заявив про себе.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

12.09.2029 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ініціатор клопотання як на докази причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого правопорушень посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

- службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини 10.07.2024 солдатом ОСОБА_5 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.08.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15.08.2025.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу зазначається забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, аргументується тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання.

Відповідно до ст. 178 КПК України у клопотанні наведені обставини, які необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу:

- під час проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованого йому злочину;

- злочин, вчинений ОСОБА_5 , є тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років;

- під час досудового розслідування не здобуті будь-які відомості, які вказували б на наявність у ОСОБА_5 , будь-якої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;

- під час досудового розслідування не здобуто ніякої інформації про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зав`язків чи перебування на утриманні осіб, які потребують догляду;

- під час досудового розслідування не здобуто ніякої інформації про працевлаштування чи стабільного джерела прибутків у ОСОБА_5 .

З огляду на викладене орган досудового розлідування просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Прокурор ОСОБА_4 та слічий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що в липні 2024 року його було мобілізовано до лав ЗСУ до вказаної у клопотанні військової частини. У цій частині він пробув приблизно добу, після чого через вкрай незадовільні умови, що негативно впливали на його стан здоров`я, зібрав речі та поїхав додому де і перебував до грудня 2024 року. Потім 22.12.2024 до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що він рахується як СЗЧ. Роз`яснили про необхідність повернення до складу ЗСУ. Він з`явився до слідчого ДБР, після чого його перенаправляли працівники ВСП до інших міст (м. Сміла - м. Черкаси - м. Киів - м. Біла Церква - м. Умань). Після цього його направили до резервного батальйону, що розміщувався у Вінницькій області. У цій частині ОСОБА_5 пройшов ВЛК та був направлений для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини (номер частини не пам`ятає). Командир цієї військової частини запевнив його, що у зв`язку з повернення до військової служби кримінальне провадження за фактом його СЗЧ у липні 2024 року буде закрито. Після цього підозрюваний проходив службу у Миколаївській області та на Харківщині. Під час служби кілька разів лікувався у госпіталях та лікарнях. Отримував грошову винагороду за службу. У травні 2025 року він повторно самовільно залишив розташування військової частини у Харківській області, де на той час проходив службу. Після СЗЧ повернувся до місця свого проживання у м. Корсуні-Шевченківському.

Протягом тривалого часу ОСОБА_5 разом з дружиною проживають в м. Корсунь-Шевченківський у його власному будинку, розташованому по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 зазначив, що не може проходити військову службу у зв`язку з поганим станом здоров`я та віком. Наразі він отримує замісну терапію.

Повідомив, що він ніколи не переховувався від слідчого, прокурора чи суду, з`являється за першим викликом. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також просив оголосити переву у судовому засіданні з метою підготовки та надання ним доказів на підтвердження своїх показів.

Слідчий та прокурор зазначили, що їм не була відома інформація про повернення підозрюваного ОСОБА_5 до військової служби після вчинення СЗЧ у липні 2024 року. Слідчийзазначив, що наведена підозрюваним інформація не перевірялася. Не заперечували щодо оголошення перерви з метою перевірки вказаної інформації.

Захисник ОСОБА_6 , ураховуючи надані підозрюваним покази, заперечила проти задоволення клопотання. Зазначила, що у цьому провадженні не доведені як обґрунтованість підозри, так і наявність ризику переховуватися від слідчого, прокурора чи суду.

У судовому засіданні була оголошена перерва, під час якої як підозрюваний, так і слідчий надали додаткові докази на підтвердження показань підозрюваного ОСОБА_5 , який дійсно після вчинення в липні 2024 року СЗЧ у грудні 2024 року добровільно з`явився до уповноважених органів та пройшов процедуру, за якою був зарахованих до особового складу військової частини.

У зв`язку зі з`ясуванням цих нових обставин подане клопотання ні слідчий, ні прокурор не уточнювали.

Прокурор ОСОБА_4 наполягав на задоволенні раіше поданого клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо його задоволення.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

З досліджених матеріалів клопотання, а також наданих учасниками в судовому засіданні пояснень, необхідно дійти висновку, що підозрюваний дійсно вчинив самовільне залишення частини у липні 2024 року, за фактом чого здійснюється досудове розслідування.

Разом з тим, 20 серпня 2024 року Верховна Рада проголосувала за законопроект № 11322, яким фактично передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців, які самовільно залишили місце служби або вчинили дезертирство.

Відповідно до цих змін (ч. 5 ст. 401 КК України) особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби".

За визначеним алгоритмом військовослужбовець, який вперше вчинив злочин за ст. 407 КК України має добровільно звернутися з клопотанням до слідчого, прокурора або суду і виявити бажання в такому клопотанні про продовження військової служби. Тобто, це означає, що такий військовий має виражати своє добровільне та щире бажання продовжувати військову службу.

Крім того, військовослужбовець попередньо має отримати згоду від командира військової частини на продовження проходження військової служби.

Подані підозрюваним докази, а також додатково надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 дотримався передбаченого законом алгоритму, оскільки у грудні 2022 року добровільно звернувся до ВСП з метою продовження військової служби.

Так, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.12.2024 № 366 вбачається. що солдат ОСОБА_5 прибув та обліковується як тимчасово прикомандирований.

У наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 24.12.2024 № 367 зазначено, що солдата ОСОБА_5 необхідно вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків.

Ця інформація також зазначена в листі ВЧ № НОМЕР_2 від 26.09.2025. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_5 за наказом від 26.122024 направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

У наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 26.12.2024 № 369 зазначено, що солдата ОСОБА_5 направлено до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військовї служби.

У наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 27.12.2024 № 362 зазначено, що солдата ОСОБА_5 з 27.12.2027 зараховано на всі види забезпечення.

Отже, ураховуючи додатково подані слідчим докази, необхідно дійти висновку, що під час підготовки клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ні слідчий, ні прокурор не володіли (не перевіряли) інформацію про добровільне повернення ОСОБА_5 до військової служби після вчинення СЗЧ у липні 2024 року.

Відповідно до ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу прокурору стали відомі обставини, що виключають обґрунтовану підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення, він зобов`язаний відкликати клопотання про застосування запобіжного заходу та відкликати дозвіл на затримання, якщо такий дозвіл був отриманий. Якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

У судовому засіданні прокурору стали відомі нові відомості, які є підставою для звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Підозрюваний вчинив усі передбачені законом дії для отримання такого звільнення.

У зв`язку із встановленням нових обставин у судовому засіданні прокурор визнав, що оголошена підозра має бути змінена у тій частині, що підозрюваний повторно вчинив СЗЧ у травні 2025 року. Однак за фактом повторного СЗЧ, за наданою прокурором інформацією, відомості до ЄРДР не внесені.

У той же час прокурор не вчинив дій, передбачених ст. 185 КПК України, а саме не відкликав клопотання.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення у липні 2024 року. Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності в частини цієї підозри.

Щодо наявності ризиків.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, що обґрунтовано тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання.

Доказів на підтвердження наявності фактів ухилення підозрюваного від явки до правоохоронного органу та впливу на свідків слідчому судді не надано. Проте ураховуючи особливості вчинення інкримінованого правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність вказаного ризику.

Наявність жодного ризику прокурором не доведено.

Слідчий суддя ураховує обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 : раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, протягом усього життя проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має дружину. За інформацією слідчого підозрюваний за першою вимогою з`являється на всі виклики, також за першою вимогою повторно пройшов ВЛК. Фактів його переховування не встановлено.

Ураховуючи відсутність ризиків, добровільне повернення підозрюваного до військової служби, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований не може бути. При цьому відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, до підозрюваних за ст. 407 КК України не може бути застосований інший запобіжний захід.

З огляду на викладене подане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 98, 176-178, 181, 184, 186, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1