Справа № 953/9229/25
н/п 1-кп/953/985/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про звільнення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, із вищою освітою, одруженого, на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді водія-топогеодезиста відділення топогеодезичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 01.04.2025,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 01.04.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що відповідно до наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення ЗС України від 29.08.2019 № 23-PC старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу 22 військово-картографічної частини та зараховано всі види забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2019 № 115 старшого солдата ОСОБА_3 призначено па посаду водія-топогеодезиста відділення топогеодезичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого солдата ОСОБА_3 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, і 4. 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-X1V (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

Однак, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. сг. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 13.03.2025 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_3 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 13.03.2025 самовільно залишив місце несення служби (місце проходження лікування КНП «Міській клінічній лікарні № 30» (м. Харків, вул. Гуданова, 5/7).

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, старший солдат ОСОБА_3 в період з 13.03.2025 до 15.08.2025, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме місця розташування КНП «Міська клінічна лікарня № 30» та місця дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби без поважних причин.

За час відсутності на службі старший солдат ОСОБА_3 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 15.08.2025 до моменту його прибуття до військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначив, що розуміє зміст підозри та підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, перевіривши матеріали справи вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ст. 314 КПК України клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284, вирішується судом під час підготовчого судового засідання, яке відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, з огляду на особливості порушеного прокурором у клопотанні питання, відбувається за участю прокурора, потерпілого, його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Вимогами ст. 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Положеннями ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд встановив, що 24.02.2022 Президент України видав Указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введений воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з письмовою згодою т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 15.08.2025 військова частина НОМЕР_2 надає згоду на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 підтвердив у підготовчому судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягався, виявив бажання повернутися на військову службу до в/ч НОМЕР_2 , наявна письмова згода т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 від 15.08.2025 на проходження ОСОБА_3 військової служби, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд встановив, що підозрюваний ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, оскільки суд встановив наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Зобов`язати т.в.о. командира військової частини ОСОБА_6 забезпечити проходження військової служби ОСОБА_3 після набрання цією ухвалою законної сили.

Суд не надає оцінку правовій кваліфікації кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, оскільки розглядає провадження в межах заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 407 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 01.04.2025, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 01.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але непізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до в/ч НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_2 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1