Справа № 587/5470/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000204 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Сумської області, Сумського району, с. Бездрик, українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000204 від 11 листопада 2025 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Так, 10 листопада 2025 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у гаражному приміщенні домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через побутові непорозуміння, вчинила словесну сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 .

Цього ж дня, 10 листопада 2025 року, близько 20 години 05 хвилин, ОСОБА_4 під час сварки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, з метою завдання фізичного болю, умисно нанесла один удар кулаком правовї руки по лівій стороні обличчя, а саме в ліву щічну ділянку, чим завдала ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

Згідно з наданою довідкою лікаря КНП «Центральна амбулаторія загальної практики - сімейної медицини с. Бездрик» Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області №10 від 11 листопада 2025 року ОСОБА_5 звернувся зі скаргами на біль в ділянці лівої щоки.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження №1857 від 11 листопада 2025 року у ОСОБА_5 на момент огляду тілесних ушкоджень не виявлено.

Водночас, відповідно до ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) домашнє насильство визначається, як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишніми чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежного від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, під ознаки домашнього насильства можуть підпадати різні склади злочинів за умови, що відповідний злочин вчиняється в сім`ї чи в межах місця проживання або щодо родичів, або щодо колишнього чи теперішнього подружжя, або щодо іншої особи, яка спільно проживає (проживала) з кривдником однією сім`єю, але не перебувала (не перебуває) у родинних відносинах чи у шлюбі з ним.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що фізичне насильство вчинене ОСОБА_4 відносно свого співмешканця, з яким вона проживає однією сім`єю та веде спільний побут, проступок у вказаному провадженні має бути віднесений до ознак домашнього насильства. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

До початку судового засідання від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим. В судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Прокурор не заперечував проти вказаного клопотання та вважав його таким, що підлягає задоволенню.

Обвинувачена не заперечувала проти задоволення такої заяви про примирення з потерпілим.

Суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, потерпілого, вважає, що наявні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Зважаючи на це, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, примирилася з потерпілим.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1