№ 207/8454/25
№ 1-кп/207/189/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеня в ЄРДР за № 001842 від 09.02.2025р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Підгороднє Дніпропетровської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який на підставі наказу № 256 від 29.08.2024 перебував на посаді курсанта 1 навчального взводу 4 начальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки В/Ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Південного районного суду м.Кам`янське перебуває кримінальне провадження ЄРДР за № 001842 від 09.02.2025р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження було відкладено на 25.02.2026р. о 14:00 год.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його наявністю передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі уразі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, раніше не судимий, не має міцних сталих соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має в зв`язку з чим може переховуватися від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Вказані висновки суду базуються також і на суті інкримінованого злочину, який пов`язаний з самовільним залишення військової частини, тобто в ухиленні від військової служби незважаючи на наявний обов`язок.

Разом з тим, суд відхиляє, як необгрунтовані, посилання прокурора на існування такого ризику як вплив на свідків з боку обвинуваченого, оскільки ухвалений судом, за згодою усіх сторін, порядок дослідження доказів не передбачає допит свідків.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частина 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги доведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, до 06 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вручення обвинуваченому та виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1