ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 26.09.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, українки, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 11 вересня 2025 року о 18 годині 00 хвилин перебуваючи біля банкомату № САОБ9205 АТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Івана Фунтового (Рекордна), будинок № 68/1, помітила залишену в банкоматі банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», власником якої є ОСОБА_4 , та яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, видана уповноваженою особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити. У цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на привласнення вказаної банківської картки та використання її у власних корисливих цілях.

Реалізуючи свій протиправний умисел, достовірно розуміючи, що банківська картка належить іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, протиправно, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних, корисливих цілях, незаконно привласнила вказану банківську картку.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зникла, привласнивши банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», власником якої є ОСОБА_4 , якою розпорядилась на власний розсуд, здійснивши розрахунки за придбані товари у різних магазинах Хаджибейського району м. Одеси.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Частиною 2 ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст.357 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Отже, враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 357 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК є кримінальним проступком.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку та з клопотанням в порядку ст. 302 КПК України про розгляд справи у спрощеному провадженні.

Згідно з доданою до обвинувального акту письмовою заявою ОСОБА_3 від 23.10.2025,складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.357 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, згідно із заявою ОСОБА_3 , їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вона обізнана, що уразі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини і вона згодна із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення розгляду у судовому засіданні за її відсутності.

У додатках до обвинувального акту також міститься заява від імені потерпілої ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на вищезазначене, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку за встановлених органом досудового розслідування обставин та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 357 КК України, як: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, пенсіонерка, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Відомостей, які могли б свідчити про неосудність або обмежену осудність обвинуваченого - не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи характер кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, суд дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення останньої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу згідно із санкцією ч. 1 ст. 357 КК України.

Судові витрати - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними у ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази:

- CD-R диск «Verbatim» із кодом «LH3186 BE18083753 D5» із вилученою інфоримацією з АТ КБ «ПриватБанк», диск DVD-R 4,7 Gb «My video» із відео та фото файлами, CD-R диск «Verbatim» із кодом «LH3186 DE16053076 D4» із вилученою інфоримацією з АТ КБ «ПриватБанк» - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1