ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1341/25
провадження № 1-кп/691/317/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (участь в режимі відеоконференції), потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (участь в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, кримінальне провадження № 0000216 відомості 23.07.2025 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, українця, не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції України (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією "Кривдник", неодноразово, протягом 2024 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , безпричинно, умисно, ситематично з 16.02.2024 по 23.07.2025 вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв дії у формі психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, висловлюванні нецензурною лайкою, погрозами здійснення фізичної розправи, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості її життя.

Вказані протиправні дії спричинили ОСОБА_4 психологічні (моральні) страждання (вона має зміни в емоційному стані, в індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню її як особистості, порушення її якості життя), які виникли внаслідок систематичного домашнього насильства.

Зокрема, 16.02.2024 близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось в погрозах, внаслідок чого 26.05.2024 відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 11.03.2024 у справі № 691/194/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу, в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Окрім того, 09.04.2024 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого 09.09.2024 відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 03.05.2024 у справі № 691/398/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 4 (чотири) доби.

Окрім того, 04.07.2024 близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, внаслідок чого 04.07.2024 відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Городищенського районнного суду Черкаської області від 18.07.2024 у справі № 691/763/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Окрім того, 20.07.2024 близько 23 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозаами фізичною розправою, внаслідок чого 20.07.2024 відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 25.09.2024 у справі № 691/813/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.

Однак, ОСОБА_5 не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, 23.06.2025, перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_4 , погрожував фізичною розправою.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 548 від 12.09.2025, ситуація, яка досліджується в даному кримінальному провадженні, а саме факти систематичного домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_5 є істотно психотравмуючою для підекспертної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок систематичного домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазнала психологічні (моральні) страджання (вона має зміни в емоційному стані, в індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню її як особистості, порушення її якості життя), що виникли внаслідок систематичного домашнього насильства.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому діянні за ст. 126-1 КК України визнав повністю, зазначивши, що має складні відносини з матір`ю. Неодноразово протягом 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, по відношенню до матері ОСОБА_4 , з якою проживає в одному будинку. В деяких моментах вважає себе правим, в інших можливо ні, але вибачатися не буде, якщо потрібно то за свої дії буде відповідати. На даний час мобілізований, перебуває у військовій частині, є діючим військовослужбовцем. Просив, в даному кримінальному провадженні, про спрощений порядок судового розгляду обвинувального акта за ст. 126-1 КК України.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_5 постійно перебуває в стані алкогольного спяніння, коли він в дома не має змоги вільно пересуватися по будинку. У сина завищена самооцінка. Постійно вживає ненормативну лексику. Син здійснює відносно неї психологічне домашнє насильство, а саме у них виникають словесні конфлікти. Вважає, що її сину потрібно змінити ставлення до неї, як матері. Синові поганого не бажає, але з ним не стерпно бути разом в одному будинку, її немає кому захистити. Син ображає її, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сімї, але висновків не зробив. Коли порушили кримінальне провадження, то казав, щоб не забувала, що відсидить і прийде до дому. Боїться за своє життя. Стала емоційно нестабільна. Син ОСОБА_5 має відповідати за свої дії, не примирилися.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у предявленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої розяснені сторонам кримінального провадження.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, прийнявши до уваги пояснення обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставин, які помякшують покарання обвинуваченого передбачені ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий. Згідно довідки із КНП "Городищенського МО" за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, до лікаря-нарколога звертався. За місцем проживання, згідно довідки ВК Городищенської міської ради від 18.07.2025 № 57, ОСОБА_5 харктеризується негативно, ніде офіційно не працевлаштований, неодноразово надходили скарги від сусідів, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, участі у громадському житті міста не приймає, з громадськими організаціями та державними установами не співпрацює.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України, судом не встановлено.

Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України з покладанням на нього обовяків передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

У даному випадку таке покарання як пробаційний нагляд повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у звязку з чим суд не вбачає необхідності призначати інше покарання з тих, які передбачені за вчинене кримінальне правопорушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд вважає, що покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 (чотири) роки буде необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та належним попередженням щодо вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В інтересах потерпілої від злочину, повязаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не повязаного з позбавленням волі, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, до ОСОБА_5 доцільно застосувати і обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" протягом 3 місяців. Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

У даному випадку, на думку суду, саме комплексний підхід, є найбільш дієвим, оскільки метою притягнення до кримінальної відповідальності є не тільки покарання, а й виправлення особи, розуміння ним своїх негативних наслідків та виправлення останніх. На думку суду, якщо обране судом покарання обвинуваченому не буде повязане із застосуванням до нього наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, то не сприятиме виправленню винного, при цьому суд враховує ставлення потерпілої до обвинуваченого та обставини вчиненого ним діяння стосовно неї.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

При цьому, суд враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17, провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого на час до набрання вироком законної сили, немає.

Керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, 59-1, 91-1, 126-1 КК України, ст. ст. 94, 349 ч. 3, 371, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) роки.

На підставі п. 1 - 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання/перебування ОСОБА_5 .

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Розяснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1