Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/388/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 389/192/20 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 115 (93, 94) В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000379 від 09.04.2018 заапеляційними скаргами прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2025, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гнатівки, Добровеличківського району, Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні малолітню доньку, раніше судимого 22.10.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.ч.1, 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 13.06.2014 відповідно до ЗУ «Про амністію».

визнано винним та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч.2 ст.15, ч.5 ст.152 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років

за п.10, ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 4 000 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на корить держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1037207 грн. 79 коп.

за участі інших учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_10

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційних скаргах:

Прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 не оспорюючи фактичних обставин кримінальних правопорушень та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, кваліфіковане судом за ч.1 ст.185 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 25.08.2018.

Згідно із п.119 ст.1 ЗУ №2617-VI1I від 22.11.2018. який набрав чинності 01.07.2020, внесені зміни до положень ч.1 ст.185 КК України та виключено такий вид покарання як позбавлення волі, що є пом`якшенням кримінальної відповідальності, а тому, згідно із ч.1 ст.5 КК України його дія розповсюджується на кримінальні правопорушення, вчинені до набрання ним чинності.

В порушення вимог ч.2 ст.4, ч.1 ст.5, п.1 ч.1 ст.65 КК України суд 1 інстанції, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 у виді позбавлення волі строком на 2 роки, не застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який має зворотну силу в часі.

Таким чином, суд І інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_8 вчинено 25.08.2018, тобто на момент винесення вироку минули строки давності за вказаним епізодом.

В порушення вимог п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України суд І інстанції, визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, не звільнив його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, тобто не застосував закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з не доведенням стороною обвинувачення причетності ОСОБА_8 до скоєння злочину, закрити кримінальне провадження за п.2,3 ч.1 ст.284 КПК України та звільнити з-під варти ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що під час розгляду кримінального провадження було допитано 27 свідків які в судовому засіданні надали покази про те що вони не були свідками зникнення чи загибелі ОСОБА_13 .

Свідок 1 ОСОБА_14 надала у суді покази що у травні 2019 року до її помешкання прибули працівники поліції які без ухвали слідчого судді провели огляд автомобіля яким користувався ОСОБА_8 . Не склали протоколу слідчої дії і в подальшому провели та вилучили 3.07.2029 року речі з автомобіля для проведення судових експертиз.

Свідок ОСОБА_15 надала суду покази згідно яких вина в ніч зникнення ОСОБА_13 була у селі Суботці в бачила вночі біля 1.50 години дівчину, яка пройшла біля будівлі де вона перебувала. В подальшому почула крики і ніякий автомобіль не рухався після криків і до них. А версія сторно обвинувачення побудована на тому що обвинувачений нібито проїхав мимо ОСОБА_13 , зупинився, скоїв побиття, і забравши тіло поїхав далі.

Експертизи проводились у підвідомчих Міністерству внутрішніх справ експертних установах, як і посадові особи слідчі які виносили постанови про їх проведення.

Органом досудового розслідування було в порушення вимоги ст.246, 252 КПК України поводились заходи які в подальшому надано суду як негласні розшукові слідчі дії. Жодного допустимого доказу шо б свідчив про причетність обвинуваченого до скоєння злочину у матеріалах кримінального провадження нема.

Вважає очевидним, що працівники поліції мали несанкціонований судом доступ до автомобіля яким пересувався обвинувачений ще до часу його огляду та взяття незаконним чином проб та зразків для експертиз (травень 2019) (два відбору зразків після обшуку 3.07.2019 року та у вересні 2019 року )

Посилання прокурора на протокол ОМП від 25.08.2018 року не підтверджує причетність ОСОБА_16 до скоєння злочину а лише засвідчує факт зникнення особи ОСОБА_13 . На місці пригоди не вилучено з одного матеріального доказу який би належав ОСОБА_17 .

Посилання як на доказ Протокол ОМП при огляді та вилучення трупа від 03.2019 року , на наявність на трупі брюк загиблої та наявність знайдених кісток на полі не доводить причетність обвинуваченого до скоєння злочину.

Захисник в своїй апеляційній скарзі не погоджується з висновками експертизи №479 від 30.07.2019 року -Кіровоградське бюро СМЕ; експертизи №799 від 5.08. у Вінницькому БІДЕКЦ коли туди було надано вже відпрацьовані зразки, вирізки, аналогічно було проведено і Експертизу №.809 від 8.08.2019 року; експертиза №328 від 22.07 2019 року Кіровоградське СМЕ без визначення причини смерті.

Вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання прокурора на переміщення телефону по території Знам`янського району , на думку захисту це не дає підстав визначити перебування обвинуваченого біля місця де знайдено труп 25.08.2018 року

Зазначає, що не можна брати до уваги відеозапис спілкування з поліцейськими у приміщенні ІТТ м.Кропивницького без адвоката оскільки така процесуальна дія не передбачена КПК України та Законом що регламентує оперативно розшукову діяльність. Посилання прокурора на висновки психологічної експертизи згідно закону не може бути доказом, тай ще проведена за ініціативою захисту.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі з доповненнями до неї просить вирок суду скасувати на підставі істотного порушення вимог законодавства.

Зазначає, що вирок постановлено на підставі показів свідків та письмових матеріалів які ані окремо, ані в сукупності не містять викривальної інформації. Посилається на те, що судом взяті до уваги результати НСРД які було проведено в умовах ІТТ, та вважає, що вони були проведені з порушеннями на які суд не звернув увагу. Суд не надав належної оцінки доказам і показам по відношенню фактичних обставин і це призвело до порушення п.2 ч.1 ст.409 КПК України.

Крім того зазначає, що органом досудового розслідування було порушено право на захист при проведенні НСРД та здійсненні фактично допиту обвинуваченого за відсутності захисника, а судом не надано цьому факту належної оцінки. Зазначає, що суд в основу вироку поклав розмови із сторонніми особами які перебували в камері ІТТ №1 . Зазначає, що стенограми судом першої інстанції не досліджувались, та його було позбавлено можливості заперечити чи надати пояснення щодо відомостей викладених у цих стенограмах.

Звертає увагу, що під час розмов не вибудовувалась версія з метою уникнути від відповідальності, а велась розмова про примушування працівниками поліції для дачі показів, оскільки він перебував під тиском. Зауважує на тому, що відсутні будь-які посилання на вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст.152 КК України.

Вважає, що розгляд провадження здійснювався упередженим складом суду, та всі клопотання вирішував на користь сторони обвинувачення.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, оскільки прокурор вбачає порушення окреме допущене судом першої інстанції фактично неправильна застосування закону України в частині осудності за ст.185 КК України та не враховує інші допущені більш значущі порушення, які вказують неповноту судового розгляду та порушення права на захист.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні незакінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), неповнолітньої особи, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.152 КК України; вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із зґвалтуванням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст.115 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 24.08.2018 року у вечірній час доби, прийшов до свого сусіда ОСОБА_18 , що за адресою: АДРЕСА_3 , відсвяткувати державне свято «День незалежності України», де вони разом вживали спиртні напої до 21 год. В подальшому, 25.08.2018 року о 00.33 год. ОСОБА_8 зателефонував його брат - ОСОБА_19 , житель с.Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області та попрохав відвезти його з с.Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області до с.Трепівка Знам`янського району Кіровоградської області, на що обвинувачений погодився.

25.08.2018 року ОСОБА_8 близько 00 год. 45 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав до с.Високі Байраки Кропивницького району Кіровоградської області та на прохання ОСОБА_19 відвіз останнього до кафе «Шапочка», яке розташоване по вул.Київська, 31-а, с.Трепівка Знам`янського району Кіровоградської області. Після чого ОСОБА_8 вирішив без будь-якої мети їздити по Знам`янскому району Кіровоградської області.

25.08.2018 близько 01 год. 40 хв. ОСОБА_8 , пересуваючись на автомобілі ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 селищем Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, помітив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла по проїзній частини дороги зі сторони центру с.Суботці по вул.Вишнева.

В цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_20 . Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 проїхав повз неповнолітньої ОСОБА_20 та зупинив автомобіль неподалік від будинку АДРЕСА_4 . Після чого вийшов з автомобіля, озброївшись невстановленим предметом, що має тупі тверді властивості, який знаходився в багажнику автомобіля, та, тримаючи зазначений предмет у руці, прослідував у зустрічному напрямку до неповнолітньої ОСОБА_20 .

Підійшовши ближче до неповнолітньої ОСОБА_20 , яка знаходилась на проїзній частині дороги навпроти будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 усвідомив, що остання розмовляє по телефону.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення дій сексуального характеру, застосовуючи фізичне насильство, а саме принесеним із собою предметом, який має тупі тверді властивості наніс удар по голові неповнолітньої ОСОБА_20 . Від отриманого удару вона відчула сильний біль, впала на землю та почала кричати і чинити опір ОСОБА_8 . Однак, в той момент, коли неповнолітня ОСОБА_20 знаходилась на землі, скориставшись слушним моментом, остання звернулась до ОСОБА_21 , з яким ОСОБА_20 весь час слідування до місця свого проживання спілкувалась по мобільному телефону та який перебував на телефонному зв`язку, і сказала: «телефонуй мамі у мене кров».

Також неповнолітня ОСОБА_20 повідомила ОСОБА_21 , що вона знаходиться неподалік її дому. Після чого ОСОБА_8 , проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на задоволення статевої пристрасті із застосуванням фізичного насильства, принесеним із собою предметом, який має тупі тверді властивості знов наніс удар неповнолітній ОСОБА_20 по голові.

Неповнолітня ОСОБА_20 , відчувши біль, продовжила кричати та чинити опір ОСОБА_8 , при цьому прохала нападника припинити її побиття, але останній, не реагуючи на вмовляння потерпілої, усвідомлюючи, що його дії призведуть до настання тяжких наслідків для неповнолітньої ОСОБА_20 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та подолання опору з боку неповнолітньої ОСОБА_20 , діючи умисно та цілеспрямовано з великою силою принесеним з собою предметом, який має тупі тверді властивості наніс удар в життєво важливий орган по голові неповнолітній ОСОБА_20 .

Внаслідок дій неповнолітньої потерпілої ОСОБА_20 , яка голосно кричала та чинила опір, намагаючись не допустити її зґвалтування ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, в тому числі, через можливість бути викритим як мешканцями селища, що могли чути гучні крики потерпілої або сторонніми особами чи працівниками правоохоронних органів, що проїздили поряд, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення вказаного вище злочину до кінця та припинив реалізацію свого незаконного наміру.

Після цього, ОСОБА_8 негайно залишив місце вчинення злочину та прослідував до автомобіля, на якому він пересувався.

Під час руху до автомобіля ОСОБА_8 почув, що ОСОБА_20 припинила кричати. З метою перевірити стан потерпілої ОСОБА_20 , ОСОБА_8 повернувся за місцем, де вона була залишена.

Після її огляду ОСОБА_8 усвідомив, що ОСОБА_20 не подає ознак життя.

В подальшому, з метою приховування слідів вчиненого злочину та трупу потерпілої, ОСОБА_8 підняв лежачу на землі неповнолітню ОСОБА_20 , на руках переніс тіло останньої до автомобіля ВАЗ 2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відкрив задні дверцята та поклав труп ОСОБА_20 до салону автомобіля. Після чого ОСОБА_8 перевіз тіло неповнолітньої ОСОБА_20 у поле неподалік від с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області поруч з автодорогою сполученням «Новополяна Глибока Балка» (координати: 48.68.53781 північної широти та 32.38.73879 західної довготи).

Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, зняв з трупу ОСОБА_20 золоті та срібні вироби, тим самим таємно викрав золоті сережки у вигляді крапельок, дві золоті сережки у вигляді листочка, золотий браслет без кулона, золоту каблучку, золоту каблучку, срібну каблучку у вигляді двох сердець, срібний ланцюжок, срібний ланцюжок, срібний підвіс у вигляді серця 2 половинки, обернувши вищеперераховане майно у свою власність, чим спричинив майнову шкоду потерпілій на загальну суму 11868,35 грн.

Розуміючи, що у зазначеному місці ніхто не буде шукати неповнолітню ОСОБА_20 , сховав тіло останньої, закопавши його у полі неподалік від с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області поруч з автодорогою сполученням «Новополяна Глибока Балка» (координати:48.68.53781 північної широти та 32.38.73879 західної довготи), після чого з місця вчинення злочину втік.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 328 від 22.07.2019, внаслідок нанесених ОСОБА_8 ударів невстановленим слідством предметом, який має тупі тверді властивості, неповнолітній потерпілій ОСОБА_20 , були заподіяні: ушкодження кісток склепіння та основи черепа, неповного перелому діафіза другої п`ясткової кістки правої кисті.

Наявність ушкоджень кісток черепа у вигляді переломів з ознаки неодноразового тупого травмуючого впливу в різних напрямках та з місцями прикладання сили в різні ділянки голови; зміни, виявлені під час дослідження вмісту черепної коробки в місцях ушкоджених кісток; негативний результат судово-токсикологічної експертизи дозволяють припускати, що причиною смерті ОСОБА_20 явилася черепно-мозкова травма, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа.

Водночас настання смерті постраждалої перебувало в прямому причинному зв`язку з ушкодженнями, спричиненими у ділянку голови.

26.03.2019 року близько 09 год. ОСОБА_22 під час боронування поля, розташованого неподалік від с.Новополяна Знам`янського району Кіровоградської області поруч з автодорогою сполученням «Новополяна Глибока Балка», на краю земельної ділянки біля дороги (координати: 48.68.53781 північної широти та 32.38.73879 західної довготи) було виявлено останки трупу неповнолітньої потерпілої ОСОБА_20

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечив свою винуватість у інкримінованих йому правопорушень, зазначив, що з ОСОБА_23 не був знайомий і не мав жодного мотиву для її вбивства. В своїх показах зазначив, що не оскаржував інкриміновані злочини за ст.185, ст.15, ст.152 КК України, оскільки відсутні будь-які належні докази, що підтверджують його причетність до інкримінованих правопорушень. Підтримав змінені апеляційні скарги та просив їх задовольнити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав змінені апеляційні скарги, та просив їх задовольнити, залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, зазначивши, щовина у вчиненні злочину його підзахисним, передбаченого ст.115 КК України недоведена жодним доказом кримінального провадження.

думку прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити та постановити новий вирок, заперечив стосовно апеляційних скарг обвинуваченого та захисника в його інтересах;

потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, та заперечили стосовно апеляційних скарг в інтересах обвинуваченого;

дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 в своїх поясненнях суду апеляційної інстанції заперечив свою винуватість у інкримінованих йому правопорушень, зазначив, що з ОСОБА_23 не був знайомий і не мав жодного мотиву для її вбивства. В своїх показах зазначив, що не оскаржував інкриміновані злочини за ст.185, ст.15, ст.152 КК України, оскільки відсутні будь-які належні докази, що підтверджують його причетність до інкримінованих правопорушень. Вина у вчиненні ним злочину передбаченого ст.115 КК України недоведена жодним доказом кримінального провадження.

Зазначив, що в вересні 2018 він виїхав до республіки Польща орієнтовно з серпня 2018 по листопад 2018 року, але це не було пов`язано з переховуванням від органів слідства. Вдруге поїхав до Польщі на весні 2019 року, з часу вчинення інкримінованого правопорушення та до моменту затримання близько 3-х місяців провів за кордоном. ОСОБА_8 повідомив, що у лютому 2019 до нього телефонувала особа, яка представилась співробітником поліції та задавав питання пов`язані із зникненням ОСОБА_23 , коли має повернутись в України. Через деякий час його затримали співробітники поліції Польщі та передали до міграційної служби, де був присутній перекладач, який питав чи є у нього підстави для того щоб просити відповідного захисту в республіці Польща. Після чого склали документ, який не був перекладений на українську мову, та передали його представникам органу досудового розслідування. В своїх поясненнях зазначає, що немає підтвердження того, що він міг перебувати на місці скоєння злочину, відсутні експертизи про причину смерті ОСОБА_23 послався на те, що відсутнє знаряддявбивства. ОСОБА_8 послався на те, що після його затримання протягом місяця до нього приходили працівники поліції, під час допитів з застосуванням відео фіксації не пояснювали підстави таких слідчих дій. Щодо зразків крові ОСОБА_20 , знайдені в його автомобілі, вважає працівник поліції мав можливість сфальсифікувати дані сліди, оскільки в розпорядженні слідства були змиви з місця пригоди, та доступ до автомобіля.

Крім того не заперечив, що стороною захисту не порушувалось питання щодо проведення експертиз речових доказів вилучених із автомобіля належного ОСОБА_8 ..

Суд першої інстанції серед іншого обґрунтував вирок

показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що 24.08.2017 року її дочка ОСОБА_24 попросилася піти в центр села на святкування «Дня незалежності». Близько 21 години до ОСОБА_24 прийшла її подруга ОСОБА_25 і попросила погуляти до 02 години ночі. Орієнтовно о 23 год. 20 хв. Потерпіла зателефонувала до ОСОБА_24 та спитала чи буде кому її провести додому. ОСОБА_24 відповіла, що «Так» її проведе однокласник. О 2 год 20 хв. до потерпілої прийшла ОСОБА_25 та спитала чи ОСОБА_24 вдома та пояснила, що їй телефонував ОСОБА_26 та повідомив, що він розмовляв по телефону з ОСОБА_24 , потім чув гавкіт собак і крики ОСОБА_24 , яка сказала, що вона вся в крові і щоб він дзвонив її мамі. Потерпіла та ОСОБА_25 пішли шукати ОСОБА_24 , періодично телефонуючи до швидкої допомоги. О 4-ій годині зателефонували до поліції. Не очікуючи приїзду поліції продовжили шукати ОСОБА_24 . Згодом потерпіла знайшла телефон та плями крові. Працівники поліції знайшли срібний ланцюг. О 9-10 годині 25.08.2018 року, розмовляючи з працівниками поліції, бачила, як повз них проїжджав обвинувачений на червоному автомобілі.

Зазначає, що дочка була одягнута в нову блузку, білі брюки та червоний кардиган. Дочка одягла дві золоті каблучки, одну срібну каблучку, золотий браслет, два срібні ланцюжки з кулоном у вигляді розламаного серця та чотири золоті сережки. На руці дочка носила червону нитку.

Показаннями свідків:

свідка ОСОБА_19 , який доводиться обвинуваченому троюрідним братом. З друзями вирішили посмажити шашлики. О 23-ій годині зателефонували ОСОБА_8 , щоб він відвіз свідка в с.Трепівка в бар, а його друзів в с. Байраки. ОСОБА_8 порозвозив всіх та поїхав додому. Приблизно о 2-ій годині ОСОБА_19 знову зателефонував ОСОБА_8 , що він відвіз додому. Дзвонив йому разів 15, однак, ОСОБА_8 не відповідав. Коли свідок додзвонився до ОСОБА_8 , і умовив його відвести додому, останній приїхав і вони поїхали додому. Коли ОСОБА_8 забрав свідка, він не пам`ятає. Зазначив, що їхали не по трасі, а об`їзними дорогами, оскільки були в стані алкогольного сп`яніння і не хотіли натрапити на працівників поліції. ОСОБА_8 приїхав в агресивному стані, оскільки не хотів забирати свідка в нічний час. Про зникнення ОСОБА_24 дізналися наступного дня. ОСОБА_19 переживав, щоб ОСОБА_8 не був причетний до її зникнення, тому запитував у ОСОБА_8 чи він не причетний до зникнення. Останній заперечував свою причетність.

свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , повідомили суд, що були 24.08.2018 року в с. В.Байраки, де відпочивали разом з іншими знайомими. Близько 23-ої години ОСОБА_19 зателефонував ОСОБА_8 та попросив відвести. ОСОБА_8 приїхав близько 23 год 20 хв. і вони мали їхати в с.Трепівка. Приблизно о 00 год 30 хв. сіли в машину і ОСОБА_8 завіз їх додому.

свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що приїхав ОСОБА_8 на ВАЗ 2105 червоного кольору. Свідок запропонував ОСОБА_8 випити пива, але той відмовився, сказавши, що ввечері буде вести брата в Кіровоград. Зазначив, що загалом ОСОБА_8 носить короткі «бріджі».

свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_30 зазначили, що відпочивали в с.Байракі в барі, та бачили ОСОБА_31 , крім того ОСОБА_32 пояснила, що неподалік бару стояв автомобіль «Жигулі» автомобілем ВАЗ 2105 чи 2107 червоного кольору;

свідки ОСОБА_33 , зазначила, що 24.08.2018 року бачила ОСОБА_20 в клубі близько 2-ої години. ОСОБА_34 , пам`ятає, що в барі була дівчина одягнута в білі речі, але не знав, що то була ОСОБА_20 ;

свідка ОСОБА_15 , яка зазначила, що перебувала в гостях у сестри. 24.08.2018 року лягли спати о 22-і1 чи о 23-ій годині. Проснулася від шуму якоїсь компанії. О 01 год. 50 хв. чи о 2-ій годині почула крики за 3-4 хати від неї. Підійшла до вікна та побачила молоду дівчину. Коли дівчина зникла за кущами бузку, почула знову крики «не бийте мене». Після цих слів свідок вийшла до воріт, на вулиці світив місяць було досить добре видно. Вона помітила на вулиці високого чоловіка у футболці і шортах, який світив ліхтарем собі під ноги. Звуку машини вона не чула.

свідок ОСОБА_35 , повідомила суду, що 24.08.2018 відпочивали в компанії друзі разом з ОСОБА_36 .. Близько 1-ї години свідок почала збиратись до дому, а ОСОБА_24 ще лишалась у барі «Олімп» Біля 2 чи 3 години ночі, помітила пропущений виклик від хлопця ОСОБА_24 , він розповів все, що чув під час спілкування з ОСОБА_24 по телефону, тому вона вирішила піти до ОСОБА_24 . Близько 6-ої години помітили сліди крові та знайшли мобільний телефон ОСОБА_24 в крові. Сліди і телефон знаходилися по дорозі до будинку ОСОБА_24 ;

свідок ОСОБА_21 зазначив суду, що 24.08.2018 року був перебував на строковій військовій службі. О 01 год 10 хв. він розмовляв з ОСОБА_24 по телефону. По відсутності сторонніх звуків зрозумів, що вона йде сама додому. Згодом почув крик ОСОБА_24 та гавкіт собак. Думав, що на неї напали собаки. Спитав де вона. Вона сказала, що недалеко від дому. Потім зв`язок зник, тому він зателефонував повторно. Почув крики, шарудіння і слова ОСОБА_24 «Телефонуй мамі, у мене кров». Оскільки не зміг додзвонитися до потерпілої, зателефонував ОСОБА_37 , з якою йшла відпочивати ОСОБА_24 та попросив все з`ясувати;

свідок ОСОБА_38 , зазначив, що є родичом ОСОБА_8 , та останній раз його бачив 27-28.08.2018 року, коли перебував в гостях у бабусі. Перед цим бачив обвинуваченого 25.08.2018 року о 10-11- й годині. Останній приїхав на червоному ВАЗ 2105. Сівши до автомобіля і згодом почув якийсь запах, який по металевому присмаку нагадував запах крові. Повернувшись, побачив на задньому сидінні кров. На запитання що то за кров, останній повідомив, що між ним та хлопцем виникла суперечка, яка переросла у бійку. Обвинувачений наніс удар по голові хлопцю, а потім відвіз його до лікарні. Свідок зазначає, що поведінка обвинуваченого була неадекватна, він був помітно знервований, кілька разів то приїздив то кудись їхав.

свідок ОСОБА_39 , покази по суті обставин суду не надав, лише повідомив, що 25.08.2018 року повертався зі зміни додому о 01ій годині. Шлях проходив із ОСОБА_40 через Суботці до Трепівки. По дорозі зустрів автомобіль, який стояв на узбіччі. Фари автомобіля обладнані фіолетовим ксеноном із лінзами. Людей при цьому не бачив.

свідок ОСОБА_41 , пояснив суду, що свого часу подарував ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 2105. Підтвердив, що приходив працівник поліції та оглянув даний автомобіль який стояв в гаражі сусідів. Свідок відкрив гараж та дав доступ поліцейському до автомобіля, а сам вийшов з гаража, оскільки там було тісно.

свідок ОСОБА_42 , зазначила, що в травні 2019 року працівник поліції, прийшовши до неї до дому сказав, що йому необхідно оглянути автомобіль ОСОБА_8 .. Вона покликала чоловіка, який потім розповідав, що автомобіль відкрили, оглянули, що саме робив поліцейський він не знає.

свідок ОСОБА_43 , повідомив, що працює в поліції. У 2018 році займався розшуком потерпілої ОСОБА_20 . Коли було виявлено труп, відпрацьовував номера мобільних терміналів. Серед номерів був номер ОСОБА_8 . За дорученням слідчого виїхав до ОСОБА_8 додому та з`ясував, що останній виїхав до Польщі, а автомобіль ОСОБА_8 був у його дядька. Приїхавши до останнього, оглянув авто, але при цьому його навіть не торкався. Під час огляду постійно був присутній дядько ОСОБА_8

свідок ОСОБА_44 , яка повідомила суду, що з 2014 року проживає спільно з обвинуваченим однією сім`єю. 24.08.2018 року вони були вдома, ввечері вибирали на городі картоплю, та лягли спати. Вночі обвинувачений поїхав забрати свого брата. О котрій годині він поїхав і коли приїхав, свідок не знає. Побачила обвинуваченого о 6-ій годині ранку. Зазначає, що ОСОБА_8 користується автомобілем ВАЗ 2105 червоного кольору. Крім нього цим автомобілем більше ніхто не користується. 25.08.2018 року автомобіль обвинувачений не мив, одяг не прав. 30.08.2018 року він виїхав на заробітки до республіки Польща. Дана поїздка планувалася за місяць до вбивства ОСОБА_45

свідки ОСОБА_46 , ОСОБА_47 надали характеристику обвинуваченого, як агресивну особу та підтвердили лише факт того, що ОСОБА_8 користувався червоного кольору автомобілем;

свідок ОСОБА_48 , як спеціаліст, надав роз`яснення з приводу інформації, щодо з`єднання терміналів мобільного зв`язку, долучених до матеріалів кримінального провадження. Зазначив, що число азимуту, вказане в документах є досить умовним, оскільки точність цих даних залежить від відстані, на якій перебуває мобільний телефон від базової станції. Реальне розташування мобільного телефону по азимуту може бути в секторі від +30 градусів до 30 градусів від азимуту зазначеного в даних, що долучені до матеріалів кримінального провадження. Окрім того, вказав, що пріоритет під час підключення до базової станції в зоні обслуговування кількох базових станцій надається в першу чергу найближчій базовій станції під час здійснення дзвінка. Відправлення sms та службових sms може проводитися і базовими станціями, які перебувають на більшій відстані. Аналізуючи фіксацію різними базовими станціями і було зроблено висновок про траєкторію руху мобільного телефону.

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження.

- протоколом пред`явлення речей за фотознімками для впізнання від 24.03.2019 року згідно якого потерпіла оглянувши надані речі зазначила, що кожна річ схожа на річ, яка була у ОСОБА_20 . З впевненістю стверджувати, що дані речі належали ОСОБА_24 , потерпіла не може через значними змінами вигляду речей. (т.1 а.п.127-132)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.12.2019 року згідно якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених речей впізнала гігієнічну помаду, що належала її дочці. Дана помада була вилучена в автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 протоколом обшуку 03.07.2019 (т.1 а.п.176-179)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.12.2019 року згідно якого потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених речей впізнала фрагмент червоної мотузки з металевою частину на кінці, що належала її дочці. Дана мотузка була вилучена в автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 протоколом обшуку 03.07.2019(т.1 а.п. 182-185)

- протоколом огляду місця події від 25.08.2018 року в ході якого оглянуто територію вул.Вишневої в с.Суботці, Знамянського району Кіровоградської області в районі домоволодінь №70,74,76 де були виявлені та вилучені змиви та контрольні змиви нашарування РБК з асфальту, рукавичку з плямами РБК, фрагмент скла, мобільний телефон Samsung J-3, поліетиленову обгортку від цукерки «BOM BOM», ланцюжок з металу білого кольору з двома кулонами у вигляді гербу України та релігійної Ікони (т.2 а.п.1-8)

-протоколом огляду місця події від 25.08.2018 року в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 , були виявлені та вилучені сліди папілярних візерунків, зубна щітка білого кольору, станок для гоління та гребінець для волосся. (Т.2 а.п.69-85)

-протоколом огляду місця події від 26.03.2019 року в ході якого оглянуто територію вздовж автодороги ОСОБА_49 та виявлено і вилучено дві нігтьові пластини, полімерна кришка, брителька від бюстгалтеру, недопалок цигарки, зуби, об`єкти схожі на кісткову тканину, фрагменти кісток, Фрагмент щелепи, кістки, фрагменти схожі на ребра, фрагменти тканини, бюстгалтер білого кольору, штани світлого кольору, босоніжок, блузку світлого кольору, труси, скелетований труп , зразки ґрунту, тощо. (т.3 а.п.1-56)

- протоколом огляду місця події від 27.03.2019 року, в ході якого в приміщенні моргу КОБ СМЕ оглянуто труп невстановленої особи та виявлено в потиличній області лінійний перелом. (т.3 а.п.58-69)

-протоколом огляду місця події від 27.03.2018 року в ході якого оглянуто земельну ділянку, що прилягає до автодороги Нова Поляна - Глибока Балка та виявлено об`єкти схожі на волосся, об`єкти біологічного походження, фрагменти трикотажної тканини, металеву застібку від «блискавки» (т.3 а.п.70-79)

-протоколом огляду місця події від 28.03.2019 року, в ході якого оглянуто ділянку місцевості між селами Глибока балка та Нова Поляна Знам`янського району де було виявлено фрагмент тканини та фрагменти біологічного походження, які нагадують людську кістку та жіночий босоніжок на праву ногу.(т.3 а.п.80-87)

-протоколами огляду місця події від 02.04.2019 року, в ході якого оглянуто ділянку місцевості між селами Глибока балка та Нова Поляна Знам`янського району де було виявлено фрагмент тканини, фрагменти біологічного походження, які нагадують людські кістки, фрагмент тканини червоного кольору та жіночий босоніжок на праву ногу. (т.3 а.п.80-87, 88-104)

- протоколом обшуку від 03.07.2019 року та переглянутим відеозаписом обшуку , в ході якого оглянуто автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 ,яким користується ОСОБА_8 та виявлено і вилучено чохли від підголівників передніх сидінь, покривало з переднього сидіння, мобільний телефон Ericsson, недопалки сигарет, господарські рукавички, чохол з заднього сидіння, килимок з килимового покриття, гігієнічну помаду, тощо. (т.9 а.п.15-23)

- протоколом обшуку від 13.08.2019 року та переглянутим відеозаписом обшуку в ході якого було вилучено автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 (Т.9 а.п.82-90)

- довідкою про з`єднання абонента SIM 04 та доданим картографічним зображенням розташування базових станцій, реєстрації абонента.(т.21 а.п.173-179)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2019 року, в ході якого було перевірено покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині встановлення хронометражу руху обвинуваченого. (т.26 а.п.74-81)

-висновком судово-психіатричного експерта №313 від 30.08.2019 року згідно якого ОСОБА_8 на момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. (т.26 а.п.304-307)

-висновком судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфа № 3971/3972/4572-4581/19-27 від 28.11.2019 року згідно якого ОСОБА_8 виявляє ознаки нещирості стосовно обставин, які стосуються вбивства ОСОБА_20 , заволодіння ювелірними виробами, наміру зґвалтувати її та своєї причетності до даних злочинів. (т.26 а.п.328-341)

- висновком експерта №44 від 02.09.2019 року, згідно якого ОСОБА_8 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує, виявляє ознаки побутового пияцтва.(т.26 а.п.352)

-результатами НСРД від 21.10.2019 року, де вході розмов з сторонніми особами, ОСОБА_8 прямо вказував на свою причетність до інкримінованих злочинів (т.25 а.п. 41-59)

Стосовно посилання обвинуваченого щодо не вирішення судом заявлених ним клопотань, та не надання копій ухвал. Колегія суддів зазначає, що всі клопотання про проведення судового слідства під час розгляду апеляційної скарги були вирішені. Непогодження сторони захисту і обвинуваченого із прийнятими рішеннями не свідчить про те, що дані клопотання не були предметом обговорення.

Суд апеляційної інстанції має право повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, незалежно від того, чи заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, якщо в апеляційній скарзі прокурора, потерпілого чи його представника порушується питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та/або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

За перевіркою доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має обов`язок усунути (у разі встановлення) допущені місцевим судом недоліки та суперечності, вжити заходів для дотримання процесуальних прав усіх учасників провадження і постановити законне та обґрунтоване судове рішення. Водночас учасник кримінального провадження має звертатися до апеляційного суду з окремим клопотанням про дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції, або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується, та відповідно місцевим судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а також у разі, коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч.1 ст.94 КПК, та сформувати повне й об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п.16 ч.1 ст.7, ст.23 КПК), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих сторонами обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Колегія суддів дійшла висновку щодо відмови в дослідженні письмових матеріалів та допиту свідків зважаючи на те, що стороною захисту не було надано належного підтвердження того, що судом першої інстанції під час розгляду справи були зазначені докази дослідженні не повністю або з порушеннями.

1. Твердження сторони захисту, стосовно того, що не заслуговують на увагу посилання прокурора на переміщення телефону по території Знам`янського району, не дає підстав визначити перебування обвинуваченого біля місця, де знайдено труп 25.08.2018 року необхідно зауважити, що пояснення спеціаліста узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовного того, що довідкою про з`єднання абонента SIM 04 ( ОСОБА_8 ) в період 24.08.-25.08.2018 року поясненнями свідка ОСОБА_50 , свідчать про перебування ОСОБА_8 у місці вбивства ОСОБА_20 та у місці її захоронення. Крім того, протокол слідчого експерименту від 25.11.2019 року, в частині хронометражу свідчить про можливість ОСОБА_8 вчинення злочину, захоронення ОСОБА_20 та повернення додому. Факт того, що телефон обвинуваченого в час вбивства ОСОБА_20 фіксувався в місці її вбивства, захоронення та с.Суботці свідчить про його переміщення не лише з метою перевезення ОСОБА_51 та ставить під сумнів щирість показів обвинуваченого.

2.Стосовно сумніву захисника, що експертизи проводились у підвідомчих Міністерству внутрішніх справ експертних установах, як і посадові особи слідчі, які виносили постанови про їх проведення, та це могло вплинути на результати проведених експертиз колегія суддів зазначає.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про судову експертизу» визначені суб`єкти судово-експертної діяльності, яку здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом………….

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

У кримінальному провадженні експертизи проводяться експертами та експертними установами, які можуть бути державними або приватними. Сторони провадження або слідчий суддя, за клопотанням сторони, призначають експертизу, коли для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання.

Експертизи що містяться в матеріалах кримінального провадження узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, якими встановлені обставини відповідають часу їх виникнення, та у сукупності із іншими матеріалами кримінального провадження доводять вину обвинуваченого у інкримінованих злочинах. При розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції стороною захисту не спростовано висновки судових експертиз.

3. Стосовно заперечення висновків судових експертиз. Захисник в своїй апеляційній скарзі не погоджується з висновками експертизи №479 від 30.07.2019 року -Кіровоградське бюро СМЕ; експертизи №799 від 05.08.2019 у Вінницькому БІДЕКЦ коли туди було надано вже відпрацьовані зразки, вирізки, аналогічно було проведено і Експертизу №809 від 08.08.2019 року; експертиза №328 від 22.07 2019 року Кіровоградське СМЕ без визначення причини смерті.

Стаття 86 КПК встановлює, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Судова експертиза є засобом доказування, який сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, та гарантуються Законом України «Про судову експертизу» і процесуальним законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що ст.332 та ст.356 КПК України передбачено способи перевірки висновку експерта. Крім того, у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 р. №8 роз`яснено, які питання підлягають з`ясуванню під час перевірки й оцінки експертного висновку. Сторони кримінального провадження мали процесуальну можливість ініціювати перевірку висновків експертів в кримінальному процесі на відповідність його вимогам законодавства та узгодженість з матеріалами справи. Як зазначено стороною захисту під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ними не порушувалось питання про призначення та проведення повторних чи додаткових експертиз ані на стадії досудового, ані на стадії судового розгляду.

Щодо заперечення висновків експертиз у кримінальному провадженні апеляційний суд зауважує, що сторони кримінального провадження не позбавлені права ініціювати перевірку висновку експерта чи оскаржити такий висновок в іншому порядку, передбаченому законодавством України. Стороною захисту не надано відомостей про те, що зазначені експертизи були проведені з істотним порушенням, що могло слугувати підставою для визнання неналежними і недопустимими зазначені експертизи.

При розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції встановлено, що проведення досліджень в суді першої інстанції висновків судово-медичних експертиз було здійснено без порушень норм кримінального процесуального законодавства. Висновки судово-медичних експертиз якими обґрунтоване судове рішення встановлюють наявність тілесних ушкоджень, причину смерті ОСОБА_20 , а саме наявність черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа …… ,які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Серед інших судово медичних та генетичних експертиз наявна експертиза, яка визначає, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні об`єкта №82 (ручі які були вилучені в ході проведення обшуку) є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки фрагмента кістки ОСОБА_20 та генетичні ознаки букального епітелію ОСОБА_8 . Крім того, підтверджено, що генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на вирізці з заднього лівого пасажирського сидіння ( автомобіля який перебував у користуванні ОСОБА_8 ) з нашаруванням речовини світло-коричневого кольору збігаються з генетичними ознаками неповнолітньої ОСОБА_20 .

4. Щодо проведення негласних слідчих розшукових дій в порушення вимог ст.246,252 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав визнання судом першої інстанції недопустимими результати НСРД зафіксовані в протоколі від 21.10.2019 року.

За результатами розгляду кримінального провадження встановлено, що розмови проводилися з сторонніми особами, які перебували в камері ІТТ разом з ОСОБА_8 . Аналіз стенограм даних розмов свідчить про те, що ОСОБА_8 розповідає про обставини вчинення ним злочинів та намагається побудувати версію, яка дозволить йому уникнути покарання. В ході згаданих розмов ОСОБА_8 неодноразово повідомляє обставини, які були відомі лише йому і які не вказуються в обвинувальному акті. Вказані покази обвинуваченим надавалися добровільно, особам, які не мають відношення до правоохоронних органів і надані не в порядку його допиту. При проведенні перевірки відомостей наданих стороною захисту щодо часу спілкування представників органу досудового розслідування із ОСОБА_8 за відсутності захисника не відповідає часу на тривалості розмов зафіксованих у вищезазначеному протоколі. Ані в суд першої інстанції, ані при апеляційному розгляді не було надано належних та підтверджених доказів того, що дані розмови могли бути проведені працівниками правоохоронних органів, а твердження сторони захисту щодо можливої фіксації розмов з працівниками поліції до визначених матеріалів НСРД не підтвердились. На підставі викладено заперечення сторони захисту не знайшло свого підтвердження.

Колегією суддів проведено перевірку матеріалів кримінального провадження стосовно тверджень обвинуваченого про недослідження стенограми судом першої інстанції, та позбавлення можливості заперечити чи надати пояснення щодо відомостей викладених у цих стенограмах НСРД. Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що під час виконання ст.290 КПК України обвинувачений та сторона захисту були ознайомленні з усіма матеріалами кримінального провадження з додатками без обмеження в часі. Ніким не було заявлено клопотання щодо не відкриття в повному обсязі усіх матеріалів НСРД. Обвинуваченим не було надано доказів щодо обмеження його прав під час дослідження матеріалів НСРД в суді першої інстанції, а матеріали кримінального провадження не містять таких відомостей.

5.Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання обвинуваченого на те, що після 24.08.2018 року він їздив до м.Кіровоград і був зупинений працівниками поліції, які оглядали автомобіль та не виявили сліди крові, що на переконання обвинуваченого, свідчить про фальсифікацію, в подальшому, слідів крові в автомобілі працівником поліції, який оглядав його автомобіль. Суд прийшов до вірного висновку, стосовного того, що не виявлення слідів крові працівниками патрульної поліції не доводить факт її відсутності в автомобілі.

6.Посилання захисника на визнання всіх доказів недопустимими, в зв`язку із опублікуванням поста в мережі - Інтернет заступником начальника Голови Національної поліції України ОСОБА_52 , де він висловився з приводу того, що вина ОСОБА_8 доведена. Такі твердження не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що будь-який пост будь-якого з керівників Національної поліції не свідчить про те, що докази у кримінальному провадженні зібрані з порушенням вимог діючого законодавства. Стороною захисту не доведено, що таке висловлювання призвело до істотного порушення прав та свобод людини, що робить докази недопустимими.

7.Щодо тверджень сторони захисту, що працівники поліції мали несанкціонований судом доступ до автомобіля, яким пересувався обвинувачений ще до часу його огляду та взяття незаконним чином проб та зразків для експертиз (травень 2019) (два відбору зразків після обшуку 03.07.2019 року та у вересні 2019 року). Перевіривши матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що дійсно працівником поліції було проведено огляд автомобіля, яким користувався ОСОБА_8 . Захист та обвинувачений порушуючи питання про можливу фальсифікацію доказу, а саме зразків крові, не надають відомості щодо порядку їх отримання, зважаючи на те, що з часу зникнення ОСОБА_20 до виявлення її тіла минуло близько 8ми місяців та яким чином вони були підкинуті до автомобіля.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що під час проведення досудового розслідування, будь - яких відомостей, які б свідчили про фальсифікацію слідів в автомобілі крові, яка може походити від ОСОБА_20 , не встановлено. Судом було встановлено, що автомобілем користується лише ОСОБА_8 , доказів на підтвердження того, що працівник поліції, який оглядав його автомобіль, міг принести із собою зразки крові ОСОБА_20 під час розгляду справи в суді першої інстанції та при розгляді в суді апеляційної інстанції не здобуто. Суд вірно зазначив, що наявність слідів крові потерпілої ОСОБА_20 , в автомобілі, яким користується лише обвинувачений ОСОБА_8 , не могли бути залишені за інших обставин, з огляду те, що обвинувачений та потерпіла не були знайомі, не підтримували будь-які відносини і потерпіла ніколи до вбивства не перебувала в автомобілі, що свідчить по причетність до вбивства обвинуваченого ОСОБА_8 .

8.Суд апеляційної інстанції не погоджується із твердженням сторони захисту, що протокол огляду місця події від 25.08.2018 року не підтверджує причетність ОСОБА_8 до скоєння злочину, а лише засвідчує факт зникнення особи ОСОБА_23 , та на місці пригоди не вилучено жодного матеріального доказу, який би належав ОСОБА_8 .. Посилання як на доказ протокол ОМП при огляді та вилучення трупа від 26.03.2019 року, на наявність на трупі брюк загиблої та наявність знайдених кісток на полі не доводить причетність обвинуваченого до скоєння злочину.

Беззаперечно протоколи огляду місця події від 25.08.2018 та від 26.03.2019 не встановлюють винуватість ОСОБА_8 ..

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що покази свідка ОСОБА_53 , який вказав, що 25.08.2018 року він відчув в автомобілі ОСОБА_8 запах крові та помітив плями крові на задньому сидінні; довідкою про з`єднання абонента SIM 04 ( ОСОБА_8 ) в період 24.08.-25.08.2018 року та поясненнями свідка ОСОБА_50 , які свідчать про перебування ОСОБА_8 у місці вбивства ОСОБА_20 та у місці її захоронення; протокол слідчого експерименту від 25.11.2019 року, в частині хронометражу та можливості ОСОБА_8 вчинення злочину, захоронення ОСОБА_20 та повернення додому; відсутність підтвердження пояснень ОСОБА_8 , що наявні плями крові є конфліктом з невідомою особою, яку він відвіз в лікарню, в сукупності із матеріалами кримінального провадження доводить винуватість ОСОБА_8 в інкримінованих правопорушеннях.

9.Твердження сторони захисту про відсутність прямих доказів вчинення злочину ОСОБА_8 , що свідчить про його невинуватість спростовується матеріалами кримінального провадження, які були належним чином перевірені судом першої інстанції і виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції дослідив всі матеріали, які були надані учасниками судового розгляду, які безпосередньо вказують на наявність чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та за допомогою яких установлюються проміжні факти.

Вирішуючи питання порушені стороною захисту щодо відсутності свідків, які б прямо вказували на зникнення чи загибелі ОСОБА_13 необхідно зазначити наступне.

До джерел доказування у кримінальному провадженні відноситься допит свідків це певна процесуальна форма за допомогою якої відомості про факти, залучаються до сфери кримінального процесуального доказування. Показання свідків можуть бути прямими та не прямими, де непрямі (побічні) докази на основі яких встановлюється наявність чи відсутність фактів, що мають значення для кримінального провадження.

Колегією суддів були перевірені порядок та підстави отримання показань свідків надані суду першої інстанції. Так, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції в основу обвинувального вироку поклав показання свідків, яких допитував у відповідності до вимог чинного законодавства.

Учасниками судового розгляду не надано належних відомостей стосовного того, що судом було порушено допит свідків, чи обмежено процесуальні права учасників судового розгляду. Судом обґрунтуванні вироку зазначено, що і показами свідків в тому числі підтверджується винуватість обвинуваченого.

Показання надані свідками в судовому засіданні не підлягають сумніву з позиції недостовірності, та необ`єктивності, вони є послідовними. Учасниками не надано достовірних доказів, якими б спростовувались або ставились під сумнів показання свідків.

Під час проведення судового розгляду в суді першої інстанції були допитані свідки, які не були очевидцями вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , однак покази, які були отримані під час проведення судового розгляду у сукупності із іншими письмовими матеріалами кримінального провадження підтверджують причетність обвинуваченого до інкримінованих йому правопорушень.

Щодо показів ОСОБА_50 , необхідно зазначити, що він приймав участь в даному кримінальному провадженні як спеціаліст, та надавав роз`яснення з приводу інформації, щодо з`єднання терміналів мобільного зв`язку, долучених до матеріалів кримінального провадження. Надав роз`яснення щодо перебування мобільного телефону від базових станцій мобільного зв`язку, пріоритетність підключення до базової станції в зоні обслуговування кількох базових станцій надається в першу чергу найближчій базовій станції під час здійснення дзвінка, відправлення sms та службових sms може проводитися і базовими станціями, які перебувають на більшій відстані. Встановлено про фіксацію різними базовими станціями в наслідок чого було зроблено висновок про траєкторію руху мобільного телефону.

Сторона захисту заперечуючи покази спеціаліста ОСОБА_50 , під час судового розгляду мала право заявляти клопотання про залучення спеціаліста або використання його пояснень і допомоги в порядку ст.360 КПК, однак протягом розгляду кримінального провадження таких клопотань не було порушено перед судом.

10. Посилання обвинуваченого, що судовий розгляд має бути визнаним неповним оскільки не досліджені всі обставини, що підлягають встановленню і доведенню; обставини справи не підтверджуються сукупністю доказів, отриманих відповідно до закону; висновки суду побудовані на припущеннях, не проведені необхідні експертизи, не витребувані документи, не проведені необхідні слідчі (розшукові) дії; без достатніх підстав відхилені клопотання про перевірку обставин, що мають значення для справи; не допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи що призвело до порушення вимог ч.2 ст.410 КПК України не знайшли свого підтвердження.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції в повній мірі у відповідності до заявлених клопотань провів судове слідство та надав оцінку доказам, які були предметом дослідження під час судового розгляду.

Не знайшло підтвердження посилання сторони захисту про зобов`язання суду апеляційної інстанції у відповідності до вимог ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Суд при постановленні рішення у відповідності до ст.23 КПК України досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином не знайшло свого підтвердження порушення судом першої інстанції при вирішенні питання про допит свідка ОСОБА_22 . Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції було заслухано всіх свідків, які прибули в зал судового засідання. Сторона кримінального провадження має право відмовитись від допиту свідків, якщо вважає, що це не буде сприяти досягненню її мети в процесі. Суд не може приймати до уваги покази, які були надані під час досудового розслідування, оскільки згідно із законом докази мають бути безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що суд вживав заходів за клопотанням сторони захисту щодо допиту свідка ОСОБА_22 в суді першої інстанції. Необхідно зауважити, що явку свідка до суду в кримінальному провадженні забезпечує та сторона, яка заявила клопотання про його виклик, та суд сприяє в цьому процесі шляхом здійснення судового виклику.

11. Щодо посилання сторони захисту про можливі порушення при затриманні ОСОБА_8 повноважними органами іншої держави. Національний суд не може безпосередньо оцінювати порядок проведення процесуальних дій, що здійснюється органами іншої держави, оскільки це виходить за межі його юрисдикції та компетенції. Оцінка законності та дотримання процедур, проводиться саме компетентними органами країни, яка ініціювала повернення, відповідно до її національного законодавства та міжнародних угод.

12. Стосовно застосування органами досудового розслідування незаконних методів фізичного та психологічного характеру. Колегія суддів зауважує на тому, що під час проведення розгляду справи в суді апеляційної інстанції перевірялись такі відомості. Предметом дослідження були постанови ТУ ДБР у м.Миколаєві від 31.05.2021 про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення за ч.2 ст.397 КК України; від 24.01.2020 про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.365 КК України; від 13.02.2020 про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні ОСОБА_54 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.373 КК України.

Стороні захисту та обвинуваченому були вручені копії постанов щодо звернення обвинуваченого та його захисника до правоохоронних органів та роз`яснений порядок оскарження вразі, якщо останні не погоджуються із прийнятими рішеннями.

13. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинуваченим не було надано заперечень щодо показань потерпілої, яка, як в суді першої інстанції так і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції послалась на те, що ранком після зникнення доньки бачила обвинуваченого на автомобілі червоного кольору поруч із місцем події. Потерпіла пояснила, що звернула увагу, оскільки ОСОБА_8 не є мешканцем села. Поміж іншим стороною захисту та обвинуваченим не спростовувались покази потерпілої в цій частині, та лише в останньому слові обвинувачений не погодився із твердженням потерпілої.

14. Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд апеляційної інстанції заслухавши обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в їх сукупності дійшов висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

Під час досудового розслідування, та судового розгляду були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують кримінальні правопорушення.

Для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення суд у відповідності до вимог чинного законодавства безпосередньо дослідив і перевірив докази (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами).

Окрім допитів свідків та потерпілих, проведених судово-медичних експертиз, вина ОСОБА_8 підтверджується проведенням радіотехнічного обстеження, аналізу телефонних з`єднань, зафіксованих ретрансляторами антен базових станцій за місцем проведеної радіорозвідки. При проведені порівняльним аналізом та шляхом співставлення технічної інформації про з`єднання встановлено, що мобільний термінал ОСОБА_8 переміщувався в районі місця скоєння злочину та місця виявлення трупу ОСОБА_36 ..

Наявна сукупність взаємопов`язаних та узгоджених між собою доказів утворює цілісну систему, що підтверджує винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.10 ч.2 ст.115 КК України. Стороною захисту не надано беззаперечних доказів, якими б спростовувались або ставились під сумнів відомості встановлені в суді першої інстанції під час розгляду кримінального провадження.

Кваліфікація злочинів, які інкриміновані ОСОБА_8 узгоджується із позицією викладеною у п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 N2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство тягне відповідальність за п.10 ч.2 ст.115 КК, якщо воно було поєднане зі зґвалтуванням потерпілої особи або насильницьким задоволенням із нею статевої пристрасті неприродним способом, тобто мало місце в процесі вчинення зазначених злочинів чи одразу ж після нього. При цьому злочинні дії кваліфікуються і за ч.4 ст.152 чи ч.3 ст.153 КК або ще й за відповідною частиною ст.15 КК.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що матеріали НСРД, висновок судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфа №3971/3972/4572-4581/19-27 від 28.11.2019 року згідно якої ОСОБА_8 дає нещирі покази експерта вказує на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу зґвалтувати ОСОБА_20 у зв`язку з чим він і здійснив напад на ОСОБА_20 ; протокол огляду місця події від 26.03.2019 року в ході якого оглянуто територію вздовж автодороги ОСОБА_49 та виявлено і вилучено серед іншого …. штани світлого кольору, босоніжок, блузку світлого кольору, труси, скелетований труп , зразки ґрунту, тощо.

Виходячи із змісту протоколу зазначено, що вказані ……штани світлого кольору вивернуті на виворіт, одна половинка штанів зав`язана на вузол в місці зав`язування маються мікрооб`єкти зовні схожі на волосся. Разом із штанами в землі виявлено блузку світлого кольору….. поряд із штанами та блузкою на землі знаходиться череп…….

Відсутність одягу на трупі загиблої, той факт, що штани вивернуті на виворіт, висновок судової психологічної експертизи, матеріали НСРД у своїй сукупності підтверджують позицію органу досудового розслідування, яка знайшла своє підтвердження при розгляді справи в суді першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_8 незакінченого замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), неповнолітньої особи, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.152 КК України.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваного рішення в резолютивній частині вироку допустив описку визначаючи кваліфікуючу ознаку за ст.15 КК України, як закінчений замах на злочин. Необхідно зазначити, що при встановленні фактичних обставин скоєного правопорушення суд погодився із кваліфікацією органу досудового розслідування, та у своїх судженнях дійшов висновку про вчинення саме незакінченого замаху на злочин тобто ч.3 ст.15, ч.5 ст.152 КК України.

За таких обставин колегія суддів в порядку ч.2 ст.404 КПК України може вийти за межі вимог скарги, якщо це не погіршує становище обвинуваченого, та перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.2 ст.15 ч.5 ст.152 КК України на ч.3 ст.15 ч.5 ст.152 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на наявність процесуальних порушень, але вони не тягнуть спростування фактичних обставин встановлених вироком суду, та не є підставою для його скасування. Матеріали провадження не містять істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності або які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій. Наявні у справі докази, на які послався суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку, відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

15. Стосовно апеляційної вимоги прокурора щодо закриття кримінального провадження за ч.1 ст.185 КК України за минуванням строків давності за вказаним епізодом. Суд першої інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності дійшов вірного висновку щодо причетність обвинуваченого до викрадення ювелірних виробів, належних ОСОБА_20 ..

ОСОБА_8 було інкриміновано обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке мало місце 25.08.2018, що знайшло своє підтвердження під час розгляду в суді першої інстанції.

ОСОБА_8 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зазначив, що заперечує стосовно апеляційних вимог викладених в апеляційній скарзі прокурора в повному обсязі, та заперечив свою причетність до інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.185 КК України.

Колегія суддів погоджується із обґрунтуванням апеляційних вимог сторони обвинувачення, а саме згідно із п.119 ст.1 Закону України №2617-V111 від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, внесені зміни до положень ч.1 ст.185 КК України та виключено такий вид покарання як позбавлення волі, що є пом`якшенням кримінальної відповідальності, а тому, згідно із ч.1 ст.5 КК України його дія розповсюджується на кримінальні правопорушення, вчинені до набрання ним чинності.

ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України судом першої інстанції, призначено покарання в редакції від 22.11.2018 у виді позбавлення волі строком на 2 роки, не застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який має зворотну силу в часі.

Виходячи із того, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави, особі має бути призначене покарання з урахуванням змін та доповнень, який набрав чинності 01.07.2020, яке є необхідне та достатнє для виправлення враховуючи особу обвинуваченого. Колегія суддів дійшла висновку щодо призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у вигляді обмеження волі.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_8 вчинено 25.08.2018 року та на момент винесення вироку минули строки давності за вказаним епізодом.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України, за вироком суду особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України. Звільнення від покарання у зв`язку з давністю притягнення до кримінальної відповідальності відбувається через сприятливий сплив визначеного в законі строку давності з дня вчинення злочину до набрання чинності обвинувальним вироком суду, яким особа засуджується за вчинений злочин.

Згідно з ч.2 ст.12 КК України зазначене діяння є кримінальним проступком. На теперішній час, строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України минули, оскільки останній скоїв злочин 25.08.2018, а тому останнього необхідно звільнити від відбування покарання, призначеного за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Виходячи із вищевикладеного, вирок в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

16. При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст.50, 65 КК України, належним чином врахував: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами; по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в психдиспансері, наркологічному диспансері не перебуває, осудний, є особою, що не має судимостей. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину, в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що характер їх умисних дій послідовність їх вчинення, кількість нанесених тілесних ушкоджень, об`єктивно свідчать, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, діяв зухвало, нехтуючи загальнолюдськими цінностями.

Під час досудового розслідування, судового розгляду були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують кримінальне правопорушення.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність та неповнота судового розгляду, які є підставою для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Керуючись ст.376, ч.2 ст. 404, 405, 407,413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокуроравідділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2025 змінити в частині кваліфікації та призначеного покарання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим:

за ч.1 ст.185 КК України 2 роки обмеження волі, на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;

за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 152 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;

за п.10 ч.2 ст.115 КК України - до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4