Провадження № 1-кс/175/1754/25
У Х В А Л А

про арешт майна

13 листопада 2025 року с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001469 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОСОБА_3 10.11.2025 поштовим зв`язком направив до суду клопотання про арешт майна, а саме: мобільного телефону «Realmi» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 ; 2 стріляних гільз з маркуванням LC-24, 1 патрону з маркуванням LC-24, магазину із 25 патронами з маркуванням LC-24, 1 стріляної гільзу з маркуванням LC-24, автомата «CZ Bren-2», 5,56 мм, №КО 68776, 1 патрона з маркуванням LC-24, 1 стріляної гільзи з маркуванням LC-24, 2 металевих фрагментів від кулі, 3 деформованих куль, які належать в/ч НОМЕР_4 , шляхом заборони користування майном та його відчуження у будь-якій спосіб.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001469 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі повідомлення заступника командира роти в/ч НОМЕР_4 про спробу самогубства солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Куроїдівка Новодонецької ТГ Краматорського району Донецької області шляхом здійснення пострілу собі в грудну клітину з автомата «CZ Bren-2» 5,56 мм (№К 068776), після чого останній був доставлений у важкому стані до лікарні смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області з ДЗ: кульове поранення грудини з вихідним отвором у лівій надключичній ділянці з переходом до шиї та дефектом м`яких тканин шиї.

05.11.2025 був проведений огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон «Realmi» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 ; на ліжку: 2 стріляні гільзи з маркуванням LC-24, 1 патрон з маркуванням LC-24, магазин з 25 патронами з маркуванням LC-24, на спальному мішку 1 стріляну гільзу з маркуванням LC-24, автомат «CZ Bren-2» 5,56 мм (№ НОМЕР_5 ), під ковдрою 1 патрон з маркуванням LC-24, 1 стріляну гільзу з маркуванням LC-24; на стіні поряд з ліжком на висоті 116, 130, 130, та 141 см від підлоги 4 отвори, в середині яких виявлено та вилучено 2 металеві фрагменти від кулі та 3 деформовані кулі.

05.11.2025 постановою слідчого вилучені предмети визнано речовими доказами.

Слідчий у клопотанні просить арештувати вилучене майно, посилаючись на те, що воно є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001469 від 15.11.2025 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

05.11.2025 проведено огляди місця події, а саме будинку АДРЕСА_1 , в ході проведення якого були виявлені та вилучені речі, на які планується накласти арешт, зроблено змиви.

У клопотанні слідчий зазначив, що майно вилучене під час ОМП відповідає вимогам ст.98 КПК України та є речовими доказами, які мають значення для подальшого досудового розслідування, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна.

Розглядаючи клопотання слідчої, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і вилучені речі, можуть бути знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

У той же час існує загроза втрати цих речових доказів у разі не накладення на них арешту.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вищезазначені речі.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права володільців зазначеного майна, оскільки воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Арештом цих речей не будуть порушені чи суттєво обмежені чиї-небудь права.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон «Realmi» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 ; 2 стріляні гільзи з маркуванням LC-24, 1 патрон з маркуванням LC-24, магазин із 25 патронами з маркуванням LC-24, 1 стріляну гільзу з маркуванням LC-24, автомат «CZ Bren-2», 5,56 мм, № НОМЕР_5 , 1 патрон з маркуванням LC-24, 1 стріляну гільзу з маркуванням LC-24, 2 металеві фрагменти від кулі, 3 деформовані кулі, які належать в/ч НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1