Провадження № 1-кс/638/2660/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Шевченківського районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001252 від 16.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студенок Ізюмського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001252 від 16.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , після 10 жовтня 2025 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування наразі встановити не виявилось можливим, знаходячись поблизу будівлі Студенокського старостату Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, розташованої за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Студенок, пров. Шкільний, буд. 2 під час спільного розпивання алкогольних напоїв в ході конфлікту з ОСОБА_7 , який виник на ґрунті неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер діяння та бажаючи діяти саме таким чином, вдарив кулаком лівої руки останнього в область живота, в результаті чого ОСОБА_7 впав на землю на правий бік. ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на навмисне вбивство підняв із землі дерев`яну палицю та наніс не менше чотирьох ударів в область голови та тіла ОСОБА_7 . В результаті злочинних дій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді сукупних тупих травм тіла та голови помер на місці події. В подальшому ОСОБА_5 з метою приховування вчиненого злочину відтягнув труп останнього в лісопосадку, розташовану поблизу села Студенок Ізюмського району Харківської області.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки: по-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду на території України або за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину підтверджується у тому числі і покази свідків, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному ОСОБА_5 можуть бути відоме місце мешкання свідків, що також дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. По-третє, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, підозрюваний ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, достатні підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень - злочинів (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Територія Оскільської об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, де зареєстрований та фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_5 , включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі по відношенню до ОСОБА_5 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити належну йому поведінку.

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Враховуючи те, що ОСОБА_5 обізнаний про можливе покарання у вигляді позбавлення волі та те, що він вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував у задоволенні клопотання та пояснив, що ОСОБА_7 не знає та ніколи не бачив, проблем із пам`яттю не має.

Захисник у судовому засіданні заперечувала у задоволенні клопотання, оскільки воно не обґрунтоване, ризики не підтверджені та є припущенням, тільки тяжкість пред`явленої підозри не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 добровільно з`явився до суду, не переховувався та наміру переховуватись не має, свідків не знає та впливати на них не може, до кримінальної відповідальності притягався лише один раз та характеризується добре. На ОСОБА_5 , з його слів, правоохоронні органи чинили тиск, підозра необґрунтована, безпосередні свідки події відсутні. За версією слідства вбивство відбулося біля центрального парку, а тіло знайшли в лісосмузі на відстані двох кілометрів, а тому ОСОБА_5 не міг так далеко перетягнути тіло.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та заперечень та нього, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події, копією лікарського свідоцтва про смерть, постановами про визнання речовими доказами, протоколами допиту свідків,

Так, згідно протоколу огляду речей (документів) від 18.10.2025 під час огляду особистих речей, які належать ОСОБА_5 , вилучено джинси синього кольору, які мають 2 кишені спереду справа та 1 кишеню спереду зліва та 2 кишені ззаду, наявні сліди зношення, в районі паху мається застібка на блискавці, на задній частині в середині мається бірка з надписом англійськими літерами «BEDEW this is the original SIZE 32/32 Made in», на поясі ззаду справа мається коричнева потріскана бірка, надпис на якій не читається, в середині джинс в районі сідниць мається пляма коричневого кольору з їдким запахом, при обробці ультрафіолетом на правій нозі спереду зверху, а саме в районі паху наявна пляма, ззовні схожа на речовину бурого кольору, на кінці правої штанини знизу наявна пляма коричневого кольору; куртку коричневого кольору, в якій наявні 2 кишені спереду знизу, та 2 кишені спереду зверху, кишені зачиняться на кнопки, наявна блискавка золотистого кольору, вздовж блискавки маються кнопки, в середині куртки з правої сторони мається 2 кишені, одна з якої застібається на ґудзик, з лівої сторони мається 1 кишеня, яка застібається на ґудзик та на якій мається надпис «CANDA collection AT CNI», на внутрішній стороні куртки, в районі шиї ззаду мається бірка з надписами «NORDWOOD» та гачок для вішання, по зовнішній стороні на обох плечах маються кнопки, куртка має сліди зношення та їдкий запах, при поверхневому огляду на нижньому кишені спереду справа в районі кишені знизу мається пляма темного кольору; куртку зеленого кольору з синіми вставками на плечах та комірці, має сліди зношення, на правій частині спереду знизу мається кишеня на блискавці, на лівій частині зверху та знизу мається по 1 кишені, куртка застібається на блискавці, в середині куртки з лівої сторони мається внутрішня кишеня, яка застібається на липучку, нижче мається бірка з надписом «HH-SKORP, 158», в середині куртки мається міхова підкладка чорного кольору. При огляді з ультрафіолетовим ліхтарем з правої сторони знизу на відстані 10 см в право від нижнього краю кишені, у другому простроченому квадраті маються краплі невідомої речовини темного кольору, круглої форми.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.10.2025 за місцем мешкання ОСОБА_8 виявлено та вилучено: вирізаний шматок ДВП зі слідами речовини бурого кольору; змив з дерев`яної палиці з ДНК; змив з дерев`яної палиці зі слідами речовини бурого кольору; змив з дерев`яної палиці зі слідами речовини бурого кольору НПУ; скріб з білої цегли зі слідами речовини бурого кольору; чоловічі штани (джинсові) синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; рушник сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; дерев`яна палиця зі слідами речовини бурого кольору.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 18.10.2025 ОСОБА_5 проживає у приватному будинку неподалеку від нього, коли вживає алкогольні напої, тоді становиться агресивним та буйним по відношенню до людей, схильний до зловживання алкоголем. Свідок разом з ОСОБА_5 мав спільного знайомого - ОСОБА_10 . Вказана особа була військовослужбовцем ЗСУ та дислокувався недалеко від села Студенок, у селі Яремівка, про це розповідав ОСОБА_11 . Із ОСОБА_12 свідок був знайомий з середини літа 2025 року, познайомились вони у с.Студенок. Останній з`являвся поблизу місцевого бару регулярно із липня по середину вересня 2025 року разом із ОСОБА_5 . Через те, що свідок отримав травму ноги та тимчасово лишився можливості переміщуватися вільно по селу, він перестав гуляти разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Проте, після травми, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 поодинці неодноразово приходили до свідка додому, де вживали напої та проводили разом час. Разом вони до нього, не приходили.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_17 ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, постійно вживає алкогольні напої, у її магазині постійно купує горілку та цигарки. Приблизно 12.12.2025 він заходив до магазину та купував горілку та цигарки, коли свідок виходила на вулицю, вона побачила, що ОСОБА_5 біля магазину спілкувався з військовослужбовцем ОСОБА_7 .

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання від 21.10.2025 свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_18 .

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_19 він знає ОСОБА_5 , який веде аморальний спосіб життя та постійно вживає алкогольні напої. У середині вересня ОСОБА_5 разом з ОСОБА_20 приносив металобрухт. Вони познайомилися та з`ясувалося, що ОСОБА_21 є військовослужбовцем. ОСОБА_22 та ОСОБА_21 неодноразово разом вживали алкогольні напої та він їх часто бачив у центрі села біла кафе-магазину. Свідок в останнє їх бачив 12.10.2025 біля кафе магазину в вечірній час, ОСОБА_5 взяв горілку у магазині і вони вдвох пішли в парк у центрі села, при цьому сказали, що будуть вживати алкогольні напої, оскільки у ОСОБА_23 день народження.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2025 свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_18 .

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 17.10.2025 він 16.10.2025 близько 9 годині 15 хвилин він у робочих справах виїхав із с. Студенок, приближаючись до мосту через ріку при майже вже в`їзді до с. Яремівка Ізюмського району, рухаючись на своєму автомобілі він знизив швидкість та машинально повернув голову ліворуч, де на галявині помітив, що щось лежить. У зв`язку з чим він зупинився та пройшов до того місця. Де на відстані приблизно 45-50 метрів від проїжджої частини на відкритій ділянці місцевості на землі виявив труп невідомого йому чоловіка, про шо одразу повідомив на лінію 102. По приїзду працівників поліції було встановлено особу трупа, як ОСОБА_7 , який являється військовослужбовцем вч НОМЕР_1 . Про дану подію йому не казав, він виявив цей труп самостійно.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №12-17/225 смерть ОСОБА_7 сталася внаслідок сукупних та тупих травм тіла та голови 14 жовтня 2025.

Згідно рапорту від 16.10.2025 надійшло повідомлення зі служби 102, що 16.10.2025 о 09:23 год. за адресою Ізюмський район с. Студенок. вулиця Біля Річки Донець Мост прот те, що староста села, що біля річки на дорозі виявив труп невідомого чоловіка на вигляд 40 років. Заявник ОСОБА_24 .

Згідно протоколу огляду місця події від 19.10.2025 на території парку, розташованого поблизу адміністративної будівлі Студенокського старостату Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, за адресою: Ізюмський район, с. Студенок, пров. Шкільний, 2 виявлено та вилучено гілку довжиною 125 см, товщиною з обох боків 7,6 см та 7 см (об`єкт № 1) та гілку довжиною 95 см, товщиною з обох боків 5 см та 4 см (об`єкт № 2).

Таким чином, пояснення ОСОБА_5 про те що він ніколи не бачив ОСОБА_7 спростовуються показаннями свідків, які бачили їх разом та показаннями свідка з яким вони разом проводили час.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

18 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати свідків, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Показання свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а відтак наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; не працює, розлучений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно, з наведених вище підстав суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, доводи сторони захисту про відсутність існування вищевказаних ризиків на переконання суду спростовуються матеріалами справи та при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовженні дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не конкретного факту їх вчинення підозрюваним.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуюче те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання щодо строку, на який необхідно обрати термін тримання підозрюваного під вартою, суд враховує наступне.

У справі «Сергій Волосюк проти України», рішення від 12 березня 2009 року Європейський суд з прав людини виклав вимоги до «законності» відповідно до п. 4 ст. 5 Конвенції в контексті перевірки судом законності позбавлення свободи. Суд зазначив, що згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції затримана чи взята під варту особа має право ініціювати провадження з метою перевірки судом процесуальних і матеріально-правових умов, які є неодмінними для забезпечення «законності» у значенні пункту 1 статті 5 Конвенції позбавлення її свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, та легітимність мети, з якою здійснювалися це затримання і подальше тримання під вартою (справа «Ґраусліс проти Литви» заява № 36743/97, пункти 5155, від 10 жовтня 2000 року). У пункті 4 статті 5 зазначено, що «суд без зволікання встановлює законність затримання». Ця вимога містить такий аспект, що можливість здійснення судового контролю має забезпечуватися невдовзі після взяття особи під варту і, в разі необхідності, з розумною періодичністю надалі.

З урахуванням вищевказаних висновків ЄСПЛ, які згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, а також враховуючи позицію сторони захисту щодо необґрунтованості тримання підозрюваного під вартою, суд дійшов висновку, що термін тримання особи під вартою у 60 днів є надмірним. У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого задовольняється частково, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 продовжується на менший термін, аніж той, про який просить прокурор.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001252 від 16.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 (тридцять) днів до 20.11.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова 22.10.2025 року о 16 год 55 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали - до 20.11.2025.

Зобов`язати слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором підозрюваного ОСОБА_5 , про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та місце його перебування в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1