Справа № 355/2626/25
Провадження № 1-кс/355/14/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання cлідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо підставності арешту майна.

30 грудня 2025 року до слідчої судді Баришівського районного суду Київської області надійшло означене клопотання про накладення арешту на майно у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

За доводами означеного клопотання, у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002639 від 22 листопада 2024, року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 3, ст. 307, ч. 2, ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками ВКП Броварського РУП ГУНП в Київській області спільно з ГУ «Д» ДЗНД СБ України отримано оперативну інформацію щодо незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу «марихуани» роду конопель групою осіб, на території приватного домоволодіння, розташованого у Броварському районі Київської області, а саме в садовому товаристві «Родзинка», вул. Польова, буд. №5, в підвальних приміщеннях. Згідно отриманих даних, у спеціально облаштованому приміщенні зазначеного домоволодіння групою осіб здійснюється вирощування марихуани (близько 200 (двісті) кущів) та зберігання готової наркотичної речовини (45-50 кг), а також за вказаною адресою знаходиться спеціальне обладнання та речовини, що використовуються для вирощування нарковмісних рослин за технологією «метод гідропоніки». Виготовлені наркотичні засоби у подальшому збуваються на території Київської області та України.

Крім того встановлено, що група осіб, за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту.

Крім того встановлено, що група осіб у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, переслідуючи мету отримання прибутку, за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, незаконно утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, із залученням неповнолітнього, за наступних обставин: так, реалізуючи свій злочинний план, за невстановлених слідством обставин діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_1 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

Крім того встановлено, що 23.12.2025 до СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація від співробітників СБУ та ВКП Броварського РУП про те, що 23.12.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні № 0002639 від 22.11.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою:

АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 4 зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які останній повторно незаконно зберігав з метою збуту.

В подальшому, 23.12.2025, старшим слідчим слідчого відділу Броварського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_8 було проведено санкціонований обшук згідно з ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 12.12.2025 у справі №355/2626/25, за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :03:003:0162), що на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:

- 2 (дві) рослини зеленого кольору у сухому стані, приблизним розміром 1,5 метри, із характерним запахом канабісу, кожну рослина (окремо) поміщено до прозорих поліетиленових пакетів із бірками № 1 та № 2;

- речовина рослинного походження у сухому стані із характерним запахом канабісу, приблизною вагою 500 г., який упаковано до спеціального пакету № NPU 5526652;

- пристрій для штучної вентиляції прямокутної форми, коричневого кольору, із надписом «Micro Furmance», який упаковано до спеціального пакету № NPU 5526736;

- дві лампи овальної форми для штучного освітлення приміщення білого кольору 600 Вт із саморобним металевим кріпленням квадратної форми, які поміщено до прозорого поліетиленового пакету та скріплено біркою.

В подальшому, 23.12.2025 року о 13 год. 46 хв., за підозрою у вчинені кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0002639 від 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого в кімнаті прийому громадян Броварського РУП ГУНП в Київській області було проведено особистий обшук останнього та на столі біля затриманого ОСОБА_7 було виявлено мобільний телефон фіолетового кольору у чохлі чорного кольору з ремінцем синього кольору, в чохлі чорного кольору з внутрішньої сторони виявлено 1 купюру номіналом 100 грн №АЛ0097204, які вилучено та поміщено до спец. пакету.

23 грудня 2025 уповноваженим слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів.

Заявником у поданому клопотанні обґрунтовується необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно тим, що в ході обшуку в рамках кримінального провадження №0002639 від 22.11.2024 тимчасово вилучене майно, у своїй сукупності, буде являтися доказами у складі кримінальних правопорушень, може містити інформацію з приводу вчиненого кримінального правопорушення, а також таке майно може мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження та прийняття процесуального рішення в ньому, а також є необхідність призначити відповідні експертні дослідження, є необхідність зберегти речовий доказ, не допустити його приховування, пошкодження, псування та знищення, настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

2. Участь сторін кримінального провадження. Позиція щодо заявленого клопотання.

Прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримано доводи клопотання про накладення арешту на майно, прокурор просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Власник майна, щодо арешту якого заявлено клопотання, повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання. У судовому засіданні представник власника майна ( ОСОБА_7 ), адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання про арешт майна заперечив з таких підстав: майно вилучене з порушеннями процесуального законодавства, з огляду на незаконність затримання ОСОБА_7 ; тимчасово вилучене майно не належить ОСОБА_7 , а належить його матері, у якої таке майно було незаконно вилучено. Відтак, на думку представника власника майна, у задоволенні клопотання про арешт майна має бути відмовлено.

3. Правове регулювання питання арешту майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 167 КПК України:

- тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення;

- тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно із ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку та огляду.

Підстави, порядок, завдання, умови та інші аспекти арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України, застосовні положення якої у даному провадженні такі:

- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України);

- арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України);

- арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України);

- заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

4. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України, для цілей, визначених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК України слідчим суддею, виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, означене майно (мобільний телефон та грошові кошти), згідно із постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області від 23.12.2025, визнано речовими доказами, у порядку ст. 98 КПК України, з наведенням відповідних мотивів такого визнання.

В свою чергу, слідчою суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що це майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного КПК України, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, яке розслідується у межах кримінального провадження, матеріальні об`єкти (мобільний телефон та грошові кошти) можуть бути використані як докази фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на таке майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.

Обставини, передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, також є наявними, враховуючи аргументи, відображені у клопотанні щодо мети арешту.

Власне клопотання про накладення арешту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів майна, передбачених главою 17 розділу ІІ КПК України, на яке може бути накладено арешт.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України. Суд констатує, що клопотання містить правові підстави для арешту майна, обґрунтування достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівку на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, яке є пропорційним, відповідає тяжкості правопорушення і не становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

При цьому, суд доходить висновку, що аргументи та доводи, наведені представником власника майна ( ОСОБА_7 ), адвокатом ОСОБА_4 , не спростовують та/або не впливають на означені висновки суду.

В аспекті означеного слідча суддя зауважує, що власницею майна (як стверджує адвокат, нею є матір ОСОБА_7 ) не заявлено будь-яких вимог щодо такого майна, власниця майна не зверталась до суду із відповідними доводами щодо незаконного вилучення майна, як і відсутні докази звернення до правоохоронних органів щодо незаконного позбавлення матері ОСОБА_7 її майна. Щодо доводів адвоката ОСОБА_4 відносно незаконного затримання ОСОБА_7 , суд зважає на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 25.12.2025 у справі № 355/2626/25, якою у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 щодо незаконного затримання ОСОБА_7 відмовлено. Суд також наголошує, що за послідовними висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 15.06.2021 у справі № 204/6541/16-к, не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим.

З огляду на зазначене, слідча суддя доходить висновку щодо доцільності накладення арешту на майно, на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

5. Висновки за результатами розгляду клопотання.

За таких обставин, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, констатує та виснує, що:

-є наявними обставини, регламентовані ст. 167, 168, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України;

-вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 10 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідча суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах осіб, та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131-132, 170 - 173, 309, 369 - 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання cлідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

-мобільний телефон фіолетового кольору у чохлі чорного кольору з ремінцем синього кольору,

-1 купюру номіналом 100 грн №АЛ0097204, належного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на cлідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала слідчої судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчої судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:40 год. 06 січня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_9