Справа № 464/6954/25
пр.№ 1-кс/464/1235/25
09 жовтня 2025 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ВП № 2 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -
заявник звернулась до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати відповідну службову особу ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській облсті невідкладно, після отримання копії судового рішення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. В обґрунтування покликається на те, що 24 вересня 2025 року звернулась з двома заявами до ВП № 2 про вчинення кримінальних правпорушень за ч.1 статтей 125, 137 КК України, однак її заяву станом на 01.10.2025. не було внесено до ЄРДР. Тому просить скаргу задоволити.
У судовому засіданні 07.10.2025 заявник на запитання слідчого судді ствердила, що з двома заявами звернулась до ВП № 2 про внесення відомостей до ЄРДР та до Сихівського районного суду м.Львова 03.10.2025 подала дві скарги на бездіяльність ВП № 2 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР (слідчі судді: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ); на пропозицію суду дати пояснення з приводу якої ж заяви від 24.09.2025 за наслідками невнесення відомостей слідчий суддя у даному складі розглядає скаргу відповісти не змогла, у зв`язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 12.30 год 09 жовтня 2025 року з наданням можливості заявникові підготуватися до виступу та надати на запитання слідчого судді відповіді, на що заявник зазначила, що цього часу їй буде достатньо для підготовки до розгляду скарги. Натомість того ж числа - 07.10.2025 о 17.34 год заявник подала до суду заяву з проханням розглянути скаргу у її відсутності та задовільнити таку.
На розгляд скарги 09 жовтня 2025 року учасники не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце її розгляду: заявник особисто під розписку; суб`єкт, бездіяльнсть якого оскаржується, - Електронним судом, що стверджується матеріалами скарги.
Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
03 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла відповідна скарга.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж числа.
Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Того ж числа слідчий суддя постановив ухвалу про відкриття провадження по поданій скарзі з призначенням до її розгляду.
Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд зазначеної категорії скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка її подала.
Так, під час розгляду скарги в суді слідчим суддею встановлено наступне.
Дійсно заявник 24 вересня 2025 року зверталась до ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області з 2 заявами про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення:
Відомості, зазначені в цих заявах, як пояснила заявник, ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області, внесені до ЄРДР не були.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що є в данному випадку. Відтак вимога, заявлена заявником, грунтується на вимогах процесуального Закону, а скарга подана у визначені процесуальним законом строки.
Під час розгляду скарги заявник ствердила, вона звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з двома скаргами на бездіяльність ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, одна з яких перебуває і у провадженні слідчого судді ОСОБА_4 .
На запитання слідчого судді ОСОБА_1 «За якою ж заявою від 24 вересня 2025 року слідчий суддя у даному провадженні розглядає скаргу чи за яким кримінальним правопорушенням, викладеним у одній з цих заяв?», заявник не змогла відповісти та дати пояснення. Оскільки слідчий суддя не може перебирати на себе обов`язок доказування у зазначеній категорії справ, адже підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань., - і такий за вимогами КПК покладений саме на заявника, тому у судовому засіданні було оголошено перерву з узгодженням із заявником дати і часу 09.10.2025, 12:30 год - з метою надання можливості відповісти на поставлені запитання та дати пояснення з приводу скарги, яка є узагальнюючою і неконкретизованою щодо якої ж заяви така перебуває у провадженні цього слідчого судді і за якою відповідних осіб ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області слід зобов`язати внести відомості до ЄРДР, з урахуванням перебування в суді двох таких скарг заявника.
У судове засідання 09 жовтня 2025 на 12.30 год заявник не з`явилась, пояснень та відіповідей на поставлені слідчим суддею не надала, клопотань про витребування відомостей не заявила, натомість 07.10.2025 о 17.34 год звернулась до суду з заяву з проханням розглянути скаргу у її відсутності та задовільнити таку.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, зокрема.
В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.
Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
Отже особа, яка подала скаргу до суду, отримала доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Натомість заявник, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду поданої нею скарги, на її розгляд не з`явилась, представника не направила.
Слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечувати прибуття заявника проти його волі, і Закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі такого в судовому засіданні, як і можливість розгляду скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, та відшукання обгрунтування і підстав поданої скарги (зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.20. у справі № 9901/365/19).
З урахуванням викладеного та поведінки заявника, яка, отримавши доступ до правосуддя, на розгляд скарги до суду не з`явилась, участі свого представника не забезпечила, що свідчить про фактичне непідтримання скарги і розцінюється слідчим суддею як підстава для відмови в її задоволенні.
Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
відмовити у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5