Провадження № 1-кп/161/1225/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 жовтня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000534, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 08.08.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, з вищою освітою, незаміжньої, ФОП (однак підприємницької діяльності не здійснює), не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 19 липня 2025 року близько 18.00 год., перебуваючи на літній терасі закладу харчування «Стріт Кафе», що за адресою: м.Луцьк Волинської області, пр.Грушевського, 21, умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , під приводом тимчасового користування мобільним телефоном, не маючи наміру його повертати, отримала від останнього мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13С 23108RN04Y» чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4 416 грн. 67 коп., вийшовши за межі тераси вищевказаного закладу зникла з місця події, заволодівши мобільним телефоном, чим завдала потерпілому майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, суду дала показання, що 19 липня 2025 року перебувала у закладі «Стріт Кафе», де під приводом тимчасового користування телефоном попросила у потерпілого ОСОБА_5 з метою зателефонувати, хоча такого наміру не мала, вийшла за межі закладу та пішла. В подальшому телефон вилучили працівники поліції. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати.

Письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 підтверджено факт вчинення щодо нього кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 . Телефон йому не повернутий, однак щодо розміру та виду покарання покладався на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 її винуватість у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд, за наслідками судового розгляду, відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, при цьому, згідно її пояснень по місцю постійного проживання не перебуває, оскільки проживає у різних друзів, хоча і зареєстровано ФОП, однак підприємницької діяльності не здійснює, постійного джерела доходів немає, що, на думку суду, виключає можливість призначення покарання у виді штрафу, потерпілий щодо покарання покладався на розсуд суду, хоча телефон йому обвинуваченою не був повернутий, а фактично був вилучений лише завдяки оперативним діям правоохоронних органів, тому суд, призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, у виді громадських робіт.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути законному володільцеві.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 та призначити покарання - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13С 23108RN04Y» чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у прозорому чохлі з синіми вставками, що переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в доход держави 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн 80 (вісімдесят) судових витрат у справі за проведення експертизи.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2025 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1