Справа № 459/65/26
Провадження № 1-кп/459/4/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора (у режимі відео конференції ) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого(у режимі відео конференції ) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0010092 від 10.10.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шептицького міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.11.2025 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 20.11.2025 по 18.01.2026 включно.

Ухвалою від 12.01.2026 вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю сторін.

15.01.2026 у підготовчому судовому засіданні прокурор просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави. Прокурор вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 є необхідним для виконання завдань кримінального провадження та для швидкого, повного та неупередженого судового розгляду даного кримінального провадження. Зазначила, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, шляхом їх переконання та залякування і може схилити їх до зміни даних ними показань, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру. Відтак, вважає, що ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не припинили свого існування.

Захисник та обвинувачений щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави або ж надати можливість обвинуваченому продовжити військову службу.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора, просила продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку присутніх учасників даного кримінального провадження та оглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді вищевказаних клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім цього, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані правові норми, суд дійшов до висновку про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки об`єкт посягання злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 обставини та характер вчинення останнього, вид і тяжкість санкції за інкриміноване діяння, вік та стан здоров`я обвинуваченого у сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно випливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, то суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також запобігти існуючим ризикам.

Відтак, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає ОСОБА_4 розмір застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також ч. 5 ст. 407 КК України, яке має виняткову суспільну небезпечність особливо в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 196, 197, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 15 січня 2026 року по 15 березня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом цього ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1