У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000197, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що арештований транспортний засіб не належить підозрюваному ОСОБА_5 , а належить на праві власності ОСОБА_3 . Вилучений транспортний засіб не має відношення до даного кримінального провадження. Вилучення транспортного засобу ускладнить побутове життя власника автомобіля, який використовується ним для поїздок на роботу, до лікарні. Разом з тим, у діях правоохоронного органу міститься порушення прав ОСОБА_3 на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини. Окрім цього, власник майна не був повідомлений та не був присутній під час розгляду клопотання.

Представник ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_3 та його представника. Заявлені в клопотанні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Слідчий подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути вказане клопотання у його відсутності у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні. Щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна у заяві заперечив заперечив у зв`язку з тим, що вилучений транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_5 як знаряддя вчинення злочину під час збуту психотропних речовин.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 308/15221/25 (провадження 1-кс/308/6395/25) накладено арешт на транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, VIN НОМЕР_2 , вилучений 25 жовтня 2025 року в ході проведення обшуку вказаного транспортного засобу, належного ОСОБА_3 .

Метою арешту, згідно з ухвалою слідчого судді є збереження майна, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна.

Підставою для накладення арешту на дане майно, згідно з вищевказаною ухвалою, є достатність підстав вважати, що воно має значення речового доказу, а також те, що прокурором доведено необхідність арешту вищевказаних речей, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З ухвали також встановлено, що на переконання слідчого судді, вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні з огляду на те, що воно може бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, з матеріалів, доданих до клопотання про накладення арешту на майно встановлені достатні підставі, що ОСОБА_5 користується даним автомобілем.

З наданої слідчим копії постанови від 26 жовтня 2025 року, транспортний засіб Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, VIN НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Підставою для скасування арешту майна, згідно з поданим клопотанням, є те, що в майно, на яке накладено арешт немає жодного доказового значення у даному кримінальному проваджені та належить особі, яка не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.

Однак, на переконання слідчого судді, власником майна поза розумним сумнівом не спростовано у клопотанні про скасування арешту майна твердження слідчого, що вилучений транспортний засіб міг використовуватись для здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним обігом психотропних речовин, і як наслідок, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Виходячи з положень КПК України, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.

Слідчому судді під час розгляду клопотання не надано доказів, які б в своїй сукупності свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.

Такі обставини повинні бути предметом судового розгляду, а до тих пір зберігаються ризики, які стали підставою для арешту даного майна.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки арештоване майно являється речовим доказом, досудове слідство триває, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1