УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1907/25

Провадження № 1-кс/486/410/2025

17 грудня 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 14 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000310, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, такого, що ніде не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 у режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 14 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000310 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000310 від 14 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні, введено воєнний стан з 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому продовжено.

Так, 13 вересня 2025 року приблизно о 15:00 годині неповнолітній ОСОБА_4 , перебував на узбережжі річки Південний Буг зі сторони селища Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, неподалік земельної ділянки з кадастровим номером :02:057:0351, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої та збиралися йти додому. У цей час біля них під деревом знаходився велосипед марки «Optima Drive» AM 14G DD 19» 26» 2018 чорно-червоний з синім кольорами (RET-OP-26-003) належний ОСОБА_9 , який побачив ОСОБА_4 та вирішив таємно викрасти.

З метою реалізації свого протиправного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 у зазначений час і за вказаною адресою, скориставшись тим, що власник під час відпочинку не звертав уваги на велосипед, та переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, викрав велосипед марки «Optima Drive» AM 14G DD 19» 26» 2018 чорно-червоний з синім кольорами (RET-OP-26-003), вартістю 5566,67 грн, який стояв під деревом біля ОСОБА_9 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_4 зник із місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5566,67 грн.

Крім цього, того ж дня близько о 17.27 год. ОСОБА_4 , знаходився в приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ФОП ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , у холодильній вітрині помітив одну пляшку пива «Янтар», об`ємом 1,2 л., вартістю 64 грн, що належить ФОП ОСОБА_10 , та в цей час у нього раптово виник умисел на заволодіння вказаним майном.

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 взяв лівою рукою з прилавку одну пляшку пива «Янтар», об`ємом 1,2 л., яку сховав до нагрудної сумки спереду одягненої на ньому, та направився до виходу з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ФОП ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

У цей час, ОСОБА_4 був помічений продавцем ОСОБА_10 та, незважаючи на це, не реагуючи на зауваження останньої, діючи відкрито, повторно, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу до кінця, утримуючи викрадену одну пляшку пива «Янтар», об`ємом 1,2 л. при собі у сумці, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 64 грн.

Також, 17 вересня 2025 року приблизно о 03:05 год. неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи біля літнього майданчику кафе «Bourbon Pub» розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул. Миру, 14, помітив, що за одним зі столиків спала ОСОБА_11 , а на столі біля неї знаходився мобільний телефон «Realme C35» RMX3511, 4 GB/64 GB, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який перебував у ввімкненому стані, оскільки потерпіла перед цим переглядала фільм. Упевнившись, що ОСОБА_11 спить, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, умисно, повторно, таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник не контролював телефон, шляхом вільного доступу викрав вказаний мобільний телефон марки«Realme C35» RMX3511, 4 GB/64 GB, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 3979, 95 грн.

Надалі неповнолітній ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 3979,95 грн.

Крім цього, 17 вересня 2025 року приблизно о 16:58 годині неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їду № 8 будинку № 14 по проспекту Незалежності в м. Південноукраїнську Вознесенського району Миколаївської області разом із ОСОБА_8 , отримав від останнього у тимчасове користування мобільний телефон марки «Redmi A5» 3 GB RAM, 64 GB ROM, ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 .

Після цього ОСОБА_8 на деякий час відійшов від ОСОБА_4 , а коли повернувся, останнього на місці вже не було. Залишившись наодинці з телефоном, ОСОБА_4 вирішив таємно його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, умисно, повторно, таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник не контролював майно, шляхом вільного доступу викрав вказаний мобільний телефон марки «Redmi A5» 3 GB RAM, 64 GB ROM, ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 , вартістю 3499 грн, із захисним склом «Giraffe for Redmi 14 C/Poco C75» вартістю 299 грн, з чохолом «Slim 1.2 mm» (polipack) Redmi А 5 (UA/EUROPE) Black вартістю 199 грн, загальною сума 3997 грн, який перебував у його тимчасовому користуванні. Надалі неповнолітній ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3997 грн.

Також, 30 вересня 2025 року приблизно о 19:30 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї біля магазину «М`ясна кухня», розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, бул. Мрій, 3-Є, помітив, що на вулиці стоїть велосипед марки «CROSSRIDE» моделі «BULLET», та в цей час у нього раптово виник умисел на заволодіння вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, умисно, повторно, таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власника поряд не було, шляхом вільного доступу викрав вказаний велосипед марки «CROSSRIDE» моделі «BULLET», вартістю 4680 грн.

Надалі неповнолітній ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 4680 грн.

За таких обставин ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану та ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Неповнолітньому ОСОБА_4 18 вересня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

26 вересня 2025 року неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

07 жовтня 2025 року неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

У подальшому ОСОБА_4 09 грудня 2025 року повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема рапортом ч/ч ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 13 вересня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 від 13 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події - приміщення торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Південноукраїнськ, вулиця Енергобудівників, 2-В від 13 вересня 2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 14 вересня 2025 року, протоколом огляду диску з відеозаписом із камер відео спостереження в приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Південноукраїнськ, вул. Енергобудівників, 2-В від 16 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16 вересня 2025 року, рапортом ч/ч ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 15 вересня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 15 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події на подвір`ї біля адміністративної будівлі ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області адресою: Миколаївська область, м. Південноукраїнськ, вулиця Спортивна, 3 від 15 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події - узбережжя річки Південний Буг зі сторони селища Костянтинівка, Вознесенського району, Миколаївської області, неподалік земельної ділянки з кадастровим номером :02:057:0351, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , від 15 вересня 2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17 вересня 2025 року, рапортом ч/ч ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 17 вересня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 17 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події біля під`їду № 8 будинку АДРЕСА_5 від 17 вересня 2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18 вересня 2025 року, протоколом огляду речі від 18 вересня 2025 року, протоколом огляду диску з відеозаписом із камер відео спостереження біля під`їду № 8 будинку АДРЕСА_5 від 18 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 22 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 26 вересня 2025 року, рапортом ч/ч ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 19 вересня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 17 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події літнього майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул. Миру, 14 від 20 вересня 2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20 вересня 2025 року, протоколом огляду речі від 20 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20 вересня 2025 року, протоколом огляду речі від 20 вересня 2025 року, протоколом огляду диску з відеозаписом із камер відео спостереження літнього майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул. Миру, 14 від 23 вересня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення ОСОБА_12 від 30 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події на подвір`ї біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, бул. Мрій, 3-Є від 30 вересня 2025 року, протоколом огляду місця події огляд велосипеду від 30 вересня 2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 01 жовтня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 20 вересня 2025 року, протоколом огляду диску з відеозаписом із камер відео спостереження від 06 жовтня 2025 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Таким чином, сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід в межах строків досудового розслідування, тобто до 18 листопада 2025 року з поміщенням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», який ухвалою слідчого судді від 18 листопада 2025 року продовжено до 18 грудня 2025 року.

Надалі, 10 грудня 2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000310 від 14 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 185 КК України, направлено до Південноукраїнського міського суду для розгляду.

Однак, на даний час у даному кримінальному провадженні підготовче судове засідання не призначено та матеріали направлено до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Разом з тим, на даний час продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином(п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Доказами того, що обвинувачений може переховуватися від суду є те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому під тяжбою отримання покарання, останній крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Доказами того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду, а обвинувачений з метою перешкодити судовому розгляду може уникати від проведення судових засідань, оскільки він тривалий час не навчається та не працює, не має міцних соціальних зв`язків, відносно останнього на розгляді у суді перебуває ще 1 кримінальне провадження № 0000370 від 13 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України. У майбутньому він може вчинити інші аналогічні злочини, оскільки вказані злочини останній вчинив та продовжував вчиняти в період слухання справ в суді першої інстанції.

Таким чином, підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я ОСОБА_4 є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки такі заходи не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного.

Обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 неможливе, оскільки останній зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати його поведінку вкрай важко.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

На думку сторони обвинувачення, продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, яке вважає законним та обгрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_4 не погодився з клопотанням.

Захисник просила застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 14 вересня 2025 року були внесені відомості за ч. 4 ст. 186 КК України, 15 вересня 2025 року внесено відомості за ч. 4 ст. 185 КК України, 18 вересня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України, 20 вересня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України та 01 жовтня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановами прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури від 17 вересня 2025 року та від 26 вересня 2025 року матеріали досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000310 об`єднано в одне провадження.

Востаннє 09 грудня 2025 року ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186КК України.

07 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строків досудового розслідування, тобто до 18 листопада 2025 року включно, з поміщенням його до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», строк дії якого продовжено ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 листопада 2025 року до 18 грудня 2025 року.

09 грудня 2025 року прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000310, який було скеровано до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області, який скеровано до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Приписами ч. 6 ст. 199 КПК України встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя виходив з того, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду, отже, з метою перешкодити судовому розгляду, ОСОБА_4 може уникати явки до суду. Крім того, ОСОБА_4 , з огляду на його вік, ніде не навчається, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, відносно останнього на розгляді у суді перебуває ще одне кримінальне провадження за вчинення злочину проти власності, що свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України та на даний час такі ризики не відпали, а саме, ризик переховування обвинуваченого від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню та не суперечить ч. 6 ст. 176 КПК України.

Визначений розмір застави, на думку слідчого судді, у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 4 та ч. 5 ст.182 КПК України та, у разі її внесення, буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та вагомим стримуючим засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15 лютого 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в раніше визначеному слідчим суддею розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого слідчого відділу Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, прокурора або суд за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими;

- не відлучатися з м. Південноукраїнська, Вознесенського району, Миколаївської області, та селища Костянтинівка, Вознесенського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченим, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 15 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1