Справа № 541/4235/25
Провадження № 1-кп/541/112/2026
У Х В А Л А

іменем України

20 січня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене 16 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки р-п ім. ХТЗ Чутівського району Полтавської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, яка утриманців не має, зареєстрована та фактично проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

В Миргородському міськрайонному суді Полтавської області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 від 16 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 16 вересня 2025 року близько 11 години 50 хвилин водій автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO, моделі Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись в м. Миргороді по вул. Гоголя від центра міста в напрямку перехрестя вулиць Гоголя та Панаса Мирного, навпроти будинку № 125, проявила неуважність, з власної необережності, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити, допустила порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, в якому вказано, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не врахувала дорожню обстановку, не обрала відповідної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, допустила наїзд передньою частиною бампера керованого нею автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину дороги по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 384 від 28 жовтня 2025 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому медіального відростку лівої великогомілкової кістки; «…садно правої поперекової ділянки, набряк лівого колінного суглобу…», які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, також, можливо при дорожньо-транспортній пригоді та по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-25/22686-ІТ від 24 жовтня 2025 року у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO, моделі Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO, моделі Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мала технічну можливість зупинити автомобіль, щоб дати дорогу пішоходу, який знаходиться на пішохідному переході, з моменту виходу на пішохідний перехід при вибраній швидкості, рівній 25 км/год.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду з письмовою заявою про закриття даного кримінального провадження в зв`язку з примиренням з обвинуваченою. Потерпіла зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої вона не має.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України з наступних підстав. ОСОБА_5 вперше з необережності вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до нетяжких злочинів. Вони з потерпілою примирилися, остання не має до неї жодних матеріальних чи моральних претензій та не заперечує проти закриття кримінального провадження. Обвинувачена пояснила, що вона в повному обсязі визнає свою винуватість та підтримує клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, розуміє підставу звільнення від відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілою та про закриття кримінального провадження. Вважає, що є всі підстави для цього, оскільки ОСОБА_5 вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, примирилася з потерпілою, що є результатом їх вільного волевиявлення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, скоєний обвинуваченою ОСОБА_5 , є нетяжким злочином.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер висунутого обвинувачення, а також правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце і отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави та погодилася на закриття провадження.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що обвинувачена примирилася з потерпілою, остання не має до неї претензій матеріального чи морального характеру.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів і які документально підтверджені, в сумі 1 782,80 грн відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 44, 46 КК України, ст.ст. 122, 284-288, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року на автомобіль марки ЗАЗ, моделі DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки ЗАЗ, моделі DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5344, є ОСОБА_5 та який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику.

На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

СуддяОСОБА_1