Справа № 646/5057/24
№ провадження 1-кп/646/401/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 02.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутець Миргородського р-н Полтавської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючий не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість за злочин проти власності, на шлях виправлення та перевиховування не став, відповідних висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин проти власності під час воєнного стану поширеного на території України, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, за наступник обставин.

19.12.2023 року, у період часу приблизно з 11 години 30 хвили до 22 години 00 хвили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувавши за адресою: АДРЕСА_3 , за якою також перебував потерпілий ОСОБА_6 , який при собі мав банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 та яка знаходилася в кишені куртки потерпілого, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно та з корисливих мотивів, переконавшись та розуміючи, що вищевказана банківська картка є офіційним документом, яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, переслідуючи корисливий намір, користуючись тим, що його дії залишаються непомітними для потерпілого, оскільки останній спав, таємно заволодів банківською картою № НОМЕР_1 , що прив`язана до банківського рахунку, оформленого у AT «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 та яка є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992, Законів України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001, "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000), з метою подальшого незаконного використання такої карти шляхом зняття грошових коштів, належних потерпілому.

Так, у ОСОБА_4 , після протиправного заволодіння ним 19.12.2023 року банківською картою № НОМЕР_1 , що прив`язана до банківського рахунку, оформленого у AT «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 та яка є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992, Законів України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001, "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000), виник єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_7 , шляхом зняття грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , що прив`язана до банківського рахунку, оформленого у AT «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7

ОСОБА_4 , 19.12.2023, в період часу з 12:02 по 12:03 год., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки викрав грошові кошти в розмірі 1507,54 грн. з картки потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 1507,54 грн.

Після чого, 20.12.2023, в період часу з 08 год 39 хв. по 08 год. 40 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний) буд. 244, ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн. з банкомату «SenseBank», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 4000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 20.12.2023, в період часу з 08 год. 44 хв. по 08 год. 45 хв. 08, більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 178, в ТЦ «Класс», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн. з банкомату «ПриватБанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить4000 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , 20.12.2023, в період часу з 08 год. 45 хв. по 08 год. 46 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 178, в ТЦ «Класс», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн. з банкомату «ПриватБанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 4000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , 20.12.2023 в період часу з 08 год. 46 хв. по 08 год. 47 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 178 в ТЦ «Класс», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану,з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 ,яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн з банкомату «ПриватБанку»., які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 4000 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , 20.12.2023, в період часу з 08 год. 47 хв. з 08 год. 48 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 178, в ТЦ «Класс», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн. з банкомату «ПриватБанку»., які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 4000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , 20.12.2023 в період часу з 08 год. 48 хв. по 08 год. 49 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 178, в ТЦ «Класс», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 4000 грн. з банкомату «ПриватБанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 4000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , 20.12.2023 в період часу з 09 год. 51 хв. по 09 год. 52 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 167 в приміщені аптеки ТОВ «Домінант Фарма», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 2000 грн. через касу вищевказаної аптеки, які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 2000 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , 20.12.2023, в період часу з 09 год. 59 хв. по 10 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 164 в приміщені супермаркету «АТБ», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 5000 грн через касу вищевказаного супермаркету, які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 5000 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , 20.12.2023 в період часу 11 год. 11 хв. по 11 год. 12 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 176 в приміщені відділення AT «Ощадбанк», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 8000 грн. через банкомат «ОщадБанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 8000 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , 20.12.2023, в період часу з 11 год. 12 хв. по 11 год. 13 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 176, в приміщені відділення AT «Ощадбанк», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 8000 грн. через банкомат «Ощадбанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 8000 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , 20.12.2023, в період часу з 11 год. 13 хв. по 11 год. 14 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 176, в приміщені відділення AT «Ощадбанк», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 8000 грн через банкомат «Ощадбанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 8000 грн.

Також, ОСОБА_4 , 20.12.2023 в період часу 11 год. 14 хв. по 11 год. 15 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна (теперішня назва Аерокосмічний), буд. 176 в приміщені відділення AT «Ощадбанк», реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходились на банківській картці AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_6 , знаючи пін-код від цієї картки зняв грошові кошти в розмірі 5000 грн. через банкомат «Ощадбанку», які згодом використав у власних потребах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка становить 5000 грн.

Таким чином ОСОБА_4 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, в період часу з 12 год. 02 хв. 19.12.2023 до 11 год. 15 хв. 20.12.2023, вчинив таємне викрадення грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 61507 грн. 54 коп.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчинене із корисливих мотивів, а також за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто ттаємне викраденнчя чужого майна (крадіжка) вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає. Проти розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує, при призначенні покарання покладається на розсуд суду. Крім того, на сьогоднішній день у суду маються відомості стосовно того що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_6 перебуває в статусі особи який самовільно залишив військову частину.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю визнав, пояснив, що дійсно при обставинах, викладених в обвинувальному акті вчинив дане кримінальне правопорушення. Щиро кається в скоєному, виявив бажання проходити військову службу за контрактом.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення, водночас, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважав за можливе провести судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає ці пояснення обвинуваченого правдивими та такими, що відповідають дійсності, події кримінальних правопорушень мали місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 цілком доведена, а вчинене ним вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчиненому із корисливих мотивів, та ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та, відповідно до статті 66 КК України, визнає цю обставину такою, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хомутець, Миргородського р-ну, Полтавської обл., громадянин України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2018 року засуджено за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД № 3» ХМР не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд керується положенням п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12» зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17 вересня 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину визнав повністю, щиросердно розкаявся, критично ставиться до скоєного та шкодує про вчинене, наявність обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому, а також той факт, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, що свідчить про відсутність претензій зі сторони потерпілого до обвинуваченого.

Водночас, суд також бере до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також його матеріальний стан, який офіційно не працевлаштований, який не має джерела доходу, та стан його здоров`я, однак, неодноразово судимий.

За таких обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, враховуючи вимоги, зазначені в абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , визначаючи достатність покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер, суспільну небезпеку та наслідки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, зокрема, розмір завданої матеріальної шкоди, дані про особу винного, його матеріальний стан, який офіційно непрацевлаштований, відтак не має джерела доходу, та стан здоров`я, обставини, яка пом`якшує, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, виходячи із достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зважаючи на позицію сторони обвинувачення, захисту та потерпілого, суд приходить висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк та в межах, встановлених санкціями статей Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_4 суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11.03.2024 по день набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 чт.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

В строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати термін знаходження його під вартою з 11.03.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Речові докази: три DVD-R диски з відеозаписом з камер відеоспостереження; один CD-R диск з інформацією з відділення «ОщадБанку»; два CD-R диска з інформацією по рахунку потерпілого ОСОБА_6 зали в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку, передбаченому частиною 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя- ОСОБА_1