Справа № 639/7360/25
Провадження № 1-кп/639/440/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року місто Харків

Новобварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 за № 0000065, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимий, останній раз 16.06.2020 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.10.2023 звільненого з ДУ «Темниківська виправна колонія Харківської області №100» у зв`язку із відбуттям строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 17.04.2025 близько 13 години 10 хвилин, перебував за адресою: м. Харків, пр. Новобаварський, 127 біля супермаркету «Десятка», де на лавці помітив залишений мобільний телефон FISO, модель R2022, color: Sahara, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , FCC ID:2AXNU-R2022, належний раніше не знайомому ОСОБА_6 , який останній залишив на лавці.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на здійснення таємного викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел ,спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, який діє на теперішній час, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця підняв мобільний телефон належний ОСОБА_6 та поклав його до кишені, тим самим безперешкодно, таємно заволодів мобільним телефоном FISO, модель R2022, color: Sahara, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , FCC ID:2AXNU-R2022, який фактично не вийшов з володіння ОСОБА_6 та останній може повернутися за ним.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів усвідомлював, що мобільний телефон не вийшов з володіння ОСОБА_6 , а також, що в телефоні мається сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити його власника, маючи можливості заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що існує реальна можливість з`ясувати інформацію про законного власника мобільного телефону, не вжив цих заходів.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на таємне заволодіння мобільним телефоном FISO, модель R2022, належного ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, вимкнув вищевказаний мобільний телефон, витягнув сім-картку з мобільного телефону, розпорядився ним у подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 4041 грн. 80 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1411/25 від 19.05.2025.

29.09.2025 між прокурором ОСОБА_3 , який згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000065, та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості у приміщенні Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова, за адресою: м. Харків, б-р. Гончарівський, буд. 20.

Із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, щиро розкаявся, сприяв проведенню досудового розслідування, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі обставин, що викладені у повідомленні про підозру та обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, відсутність тяжких наслідків та сприяння проведенню досудового розслідування, з урахуванням вказаних обставин, погоджуються призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставіст.75 КК України, з покладенням визначених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Також до угоди долучено заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , не заперечує проти призначення покарання, яке узгоджене між прокурором та обвинуваченим.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити цю угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, цивільний позов заявляти не буде.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку підзахисного, та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 4 ст. 185 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст.473,474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим у присутності його захисника та прокурором, визначена із застосуванням положень ст. 75 КК України, за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити покарання, відповідно до угоди.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 26.09.2025 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 листопада 2025 року включно з покладанням на ОСОБА_4 наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; невідкладно повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

На момент укладення угоди прокурор або інші учасники не зверталися із клопотаннями про продовження або зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд не вирішує питання застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2025 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000065 від 07.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення воліна строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_8 (IBAN НОМЕР_3 ) процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1411/25 від 19.05.2025 в розмірі 400 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова від 21.05.2025 у справі № 639/3426/25, провадження № 1-кс/639/641/25 на майно, яке було вилучено 19.05.2025 у період часу з 11 год 00 хв до 11 год 30 хв під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої, 45, а саме мобільний телефон «FISO», модель R2022, tag1: Sahara, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , FCC ID: 2AXNU-R2022 - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон «FISO», модель R2022, tag1: Sahara, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , FCC ID: 2AXNU-R2022 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1