Справа № 289/1877/25
Номер провадження 1-кс/289/299/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000149, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000149 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України. Підготовче засідання у вказаній справі призначено на 11.12.2025 року, яке на даний час не проведено у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті.

15.12.2025 до суду надійшло клопотання начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк його тримання під вартою спливає 21.12.2025 року включно.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення від злочинної діяльності, пов`язаної з придбанням та зберіганням наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, здійснював його незаконний збут за наступних обставин.

Так, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та інших вимог чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, ОСОБА_4 , розробив план злочинних дій, обумовив їх маскування (конспірацію) шляхом здійснення переговорів за допомогою мобільного зв`язку із застосуванням умовних слів, які характеризують предмет злочину.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 30.09.2025 при невстановлених обставинах, придбав, невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, з метою його подальшого збуту.

У подальшому, 30.09.2025, близько 11 год. 17 хв, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, знаходячись в Житомирській області, Житомирського району, м. Радомишль поблизу Кінотеатру ім. Шевченка, що за адресою Соборний майдан 16 м. Радомишль, зі сторони вул. Купальної з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , особисті дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору, що знаходились в поліетиленовому пакеті, подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,380 г. отримавши від незаконного збуту кошти в сумі 1500 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 22.10.2025 та при невстановлених обставинах, придбав, невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, з метою його подальшого збуту.

Так, ОСОБА_4 22.10.2025, близько 11 год. 55 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, діючи повторно знаходячись поблизу Радомишльського будинку культури, який знаходиться по пров. Шкільному, 8 м. Радомишль Житомирського району Житомирської області, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , особисті дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину становить 21,402 г, отримавши від незаконного збуту кошти в сумі 1500 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчиненого повторно, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка допускає немедичне вживання наркотичного засобу «канабісу», у невстановлений період часу, точної дати слідством не встановлено, придбав рослини коноплі, для власних потреб без мети збуту.

У подальшому, у невстановлений день та час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, розуміючи, що це заборонено законом, за невстановлених обставин придбав невстановлену кількість наркотичного засобу «канабісу».

Після цього, ОСОБА_4 незаконно придбані рослини коноплі переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , для подальшого вживання шляхом куріння, без мети збуту, де незаконно зберігав до 22.10.2025.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, та зберіганні без мети збуту, наркотичного засобу «канабіс», ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

23.10.2025 року слідчим суддею Радомишльського районного суду Житомирської області постановлено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21.12.2025 року включно.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищувати, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

За час тримання під вартою ОСОБА_4 вказані ризики не зменшились, судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, а тому вищевказані обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 199 КК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане до суду клопотання про продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав зазначених в ньому. Обвинувальний акт направлено до Радомишльського районного суду, однак перше підготовче засідання призначено на 11.12.2025 року наразі не проведено. Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив. Зазначає, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак жодного разу не переховувався від слідства і не чинив тиск на свідків, а тому доводи прокурора в цій частині вважає безпідставними. Також заперечує вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.. 307 КК України. За таких обставин просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту так як він має постійне місце проживання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи підзахисного.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 199 КК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні запобіжного заходу, суд враховує наявні матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Вказаний злочин, зокрема за ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.10.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21.12.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Однак, станом на 18.12.2025 року підготовче засідання не проведено, судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, не досліджені докази, не допитані свідки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, постійного джерела доходів не має, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії судового розгляду, існують ризики того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а також переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин, тому, у зв`язку з викладеним, суд вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена, тим що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спробам обвинуваченого уникнути відповідальності.

Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000149, строком на 60 днів, а саме до 15 лютого 2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначив в обвинувальному акті, без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 19 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7