Провадження № 1-кп/161/1561/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 грудня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002183, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 22.12.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, гр.України, з вищою освітою, незаміжньої, ФОП (підприємницької діяльності не здійснює), судимої:

-13.10.2025 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт (покарання не відбуте повністю),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 09 серпня 2025 року близько 20.00 год., перебуваючи по вул.Лесі Українки у м.Луцьку, умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволоділа мобільним телефоном марки «Poco» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 , вартістю 3 850 грн, чим завдала потерпілому майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди не визнала, оскільки мобільний телефон був у неї вилучений працівниками поліції та повернутий потерпілому, та не оспорюючи фактичних обставин, суду дала показання, що 09 серпня 2025 року перебувала по вул.Лесі Українки у м.Луцьку, де під приводом тимчасового користування телефоном попросила у потерпілого ОСОБА_6 телефон, хоча наміру повертати його не мала та втекла. В подальшому телефон вилучили працівники поліції та повернули потерпілому. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні подав цивільний позов про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, в подальшому до суду не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, що стверджується його особистою розпискою. Клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило, в зв`язку з чим судовий розгляд проведено у його відсутності.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 її винуватість у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд, за наслідками судового розгляду, відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, вчинила кримінальне правопорушення, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, при цьому, згідно її пояснень по місцю реєстрації вона не перебуває, оскільки проживає у різних друзів, наразі по АДРЕСА_2 , хоча і зареєстрована ФОП, однак підприємницької діяльності не здійснює, постійного джерела доходів не має, як і місця роботи, що, на думку суду, виключає можливість призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт, обвинувачена судима вироком від 13.10.2025 за вчинення аналогічних дій до покарання у виді громадських робіт, які, згідно довідки Луцького міського відділу філії ДУ «Центр пробації», не розпочала виконувати, зі слів має неповнолітню дитину, яка наразі проживає з батьком (відносно якої вона не позбавлена батьківських прав), тому суд, з врахуванням її особи, призначає покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70, 75, 76 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про зарахування відбутого повністю або часткового покарання за попереднім вироком судом не вирішується, оскільки згідно довідки Луцького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» від 25.12.2025 ОСОБА_4 не приступала до виконання покарання у виді громадських робіт.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 3 850 грн відмовити.

Відмовляючи в позові щодо стягнення з обвинуваченої 3 850 грн матеріальної шкоди суд виходив із того, що потерпілий просив стягнути із обвинуваченої лише вартість мобільного телефону, яким вона заволоділа, виходячи із його вартості, встановленої висновком судової товарознавчої експертизи. Натомість судом встановлено, що мобільний телефон марки «Poco» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з наявною у ньому карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» 09.08.2025 був вилучений у ОСОБА_4 , постановою від 10.08.2025 визнаний речовим доказом та 23.08.2025 повернутий потерпілому ОСОБА_6 (скарг, зауважень щодо його цілісності, комплектації, тощо не надходило) , що стверджується його особистою розпискою.

Таким чином, завдана матеріальна шкода йому відшкодована, шляхом вилучення та повернення належного йому майна мобільного телефону марки «Poco» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , а тому у задоволення поданого ним цивільного позову слід відмовити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити законному володільцеві.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачену ОСОБА_4 .

Запобіжний захід особисте зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень,шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2025, більш суворим покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 3 850 грн відмовити.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Poco» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в доход держави 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн 80 (вісімдесят) судових витрат у справі за проведення експертизи.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді від 27.11.2025 залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1