Справа № 582/292/25
Номер провадження 1-кп/585/181/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в режимі відеоконференції кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0001045 відносно ОСОБА_9 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0001045 відносно ОСОБА_9 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який в подальшому йому неодноразово продовжувався.

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Також зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 підтримала думку прокурора щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_11 проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

Захисник ОСОБА_10 проти клопотання прокурора також заперечував. Вважав достатнім обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тому просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора наданими суду матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на 22 січня 2026 року розгляд кримінального провадження не закінчено з об`єктивних причин. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вартою, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 не змінилися, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникла.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі. Усвідомлення невідворотності покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, виключно у виді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що в силу свого процесуального статусу ОСОБА_9 відомі анкетні дані потерпілих та свідків, тому останній може шляхом вмовлянь, погроз та схиляння, незаконно впливати на них з метою зміни ними показань на його користь та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Крім того, суд також враховує обставини вчиненні злочину, його наслідки, характер та спосіб вчинення, що обумовлюють особливу жорстокість.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, що свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даний час ризики, які були підставою для обрання заходу ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали. З огляду на зміст обвинувачення, що пред`явлено вказаній особі, характер злочину, даних про особу обвинуваченого, обрання стосовно нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на переконання суду, не може запобігти ризикам, про які йдеться у клопотанні.

При продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд також враховує вік обвинуваченого, сімейний стан, а саме відсутність будь-яких достатніх соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для обвинуваченого, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні не встановлено наявності будь яких протипоказань щодо перебування обвинуваченого у слідчому ізоляторі.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого п. 5 ч.2 ст. 115 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити з урахуванням ч. 1 ст. 197 КПК України, до 22 березня 2026 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22 січня 2026 року о 16 год. 40 хв.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1

СУДДІ: ОСОБА_2

ОСОБА_3