Провадження № 1-кс/643/5301/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 24.01.2025 слідчий ОСОБА_4 не провівши жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, винесла постанову про відмову у визнанні його потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Вважає, підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні його потерпілим, суперечать положенням КПК України, а саме ч.5 ст.55 КПК України. При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням. Вважає, що висновки, викладені у постанові слідчого від 24.01.2025 не відповідають дійсності, є свідомо надуманими, не мотивованими та не заснованими на всебічному та повному дослідженні фактів, викладених у його заяві. У зв`язку з чим, звернувся до слідчого судді із скаргою у якій просив, скасувати постанову слідчого від 24.01.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, а також розгляд скарги просив проводити за його відсутністю.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Від Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надійшли матеріали кримінального провадження №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України - для огляду їх судом, в частині оскаржуваної постанови слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з додатками, матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положень ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням від 21.11.2024 про видачу йому в порядку ч.2 ст.55 КПК України пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та допитати в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 24.01.2025 відмовлено ОСОБА_5 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023.

В обґрунтування зазначеної постанови слідчого, з посиланням на вимоги ст.55 КПК України, вказано, що слідчий враховує відсутність будь-яких доказів спричинення заявнику шкоди. Так, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що заявнику взагалі заподіяно будь-яку шкоду, одночасно, останній не реалізує повноваження, передбачені п.2 ч.2 ст.60 КПК України, та не подає на підтвердження своєї заяви речі та документ, в тому числі ті, що обґрунтовують заподіяну шкоду, намірів та спроб реалізувати вказане право заявник також не виказував. Сам факт звернення ОСОБА_5 із заявами до правоохоронних органів чи до суду не може свідчити про реальне порушення його прав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий зобов`язаний винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, а не постанову про відмову у залученні потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, не досліджено питання спричинення шкоди ОСОБА_3 відповідно до норм КПК України, а саме, не визначено в чому виразилося спричинення моральної шкоди, а також матеріальної коди, у разі її спричинення.

В оскаржуваній постанові слідчий не надав оцінки вказаним фактам та обставинам, при цьому, останнім навіть не допитано ОСОБА_3 з приводу заподіяння йому шкоди та якої саме.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу особи, що звернулася до суду із скаргою, що перш за все він є заінтересованою особою у заявленні та підтвердженні належними доказами виду та розміру спричиненої йому шкоди. Орган досудового розслідування перевіряє надані докази та дає їм належну правову оцінку тощо.

З урахуванням наведеного, висновок слідчого про те, що на даний час під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження факти щодо заподіяння ОСОБА_3 матеріальної або моральної шкоди, є передчасним та не мотивованим, а рішення прийнято без належної оцінки всіх доказів та підлягає скасуванню.

Таким чином, слідчий суддя вважає за доцільне скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, задовільнити, скасувавши постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 24.01.2025.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, окрім іншого, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Керуючись ст.ст.2, 39, 40, 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 24.01.2025 у кримінальному провадженні №0001994 від 18.12.2023 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001994 від 18.12.2023 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1