ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно останнього (ЄРДР №0000860),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого, та застосовано підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 17.02.2026 включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання слідчого безпідставно задоволено. Вважає, що слідчим суддею не прийнято до уваги те, що відсутні ризики, які дають підстави вважати, що наявні обставини, які зазначені в ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, про повне визнання вини, вперше притягнення до відповідальності , та відсутність претензій в батьків його дівчини, яка загинула. Посилається на практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника, підозрюваного та потерпілого, які, кожен зокрема, підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Положення ч.1 ст.194 КПК України регламентують, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Даних вимог закону дотримано не було, зважаючи на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, оскільки будь-яких даних щодо негативної характеристики та поведінки ОСОБА_10 матеріали справи не містять. Натомість матеріалами підтверджується, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації АДРЕСА_1 та проживання АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_9 не має претензій, просить відмовити в задоволенні клопотання (а.с.36).

Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою. Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

На переконання колегії суддів, з урахуванням даних особи підозрюваного, вірогідність ухилення його від процесуальних обов`язків не є надто високим, у зв`язку із чим стосовно ОСОБА_10 доцільним є застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту. Таке рішення буде відповідати вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

А тому, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, при цьому суд обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні.

За таких обставин та з врахуванням наявності постійного місця проживання у ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим застосування до нього саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки сторона обвинувачення в достатньому обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_10 на свободу.

Таким чином апеляційний суд скасовує ухвалу слідчого судді, з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постанови нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, але не довше, ніж строк досудового розслідування, за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Відповідно до ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною їх вимогою;

2) не відлучатись із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на виїзд за межі України;

5) не спілкуватися з потерпілим та свідками в даному провадженні.

Після доставляння ОСОБА_10 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , звільнити з-під варти.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді