Справа № 686/2388/25
Провадження № 1-кп/991/71/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого/цивільного позивача: представника ТОВ «НОВАТОР» ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 11.11.2024, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ровеньки, Луганської обл., громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ,

установив:

І. Зміст та доводи поданих прокурором клопотань

(1) 04.11.2025 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_7 (Вх. 50977/25).

(2) 04.11.2025 від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 (Вх. 50994/25).

Такі клопотання обґрунтовані:

- наявністю вагомих доказів, які дають обґрунтовані підстави для підозри (обвинувачення) ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин обвинувального акту, директор ДП «НОВАТОР» (ТОВ «НОВАТОР») у співучасті з іншими особами заволоділи бюджетними коштами шляхом укладання фіктивних правочинів з рядом підконтрольних суб`єктів господарської діяльності про закупівлю обладнання військового призначення. Будучи активними учасниками злочинної організації, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 брали участь в заволодінні майном ТОВ «НОВАТОР» злочинною організацією під час здійснення удаваного постачання обладнання військового призначення на підставі договорів, а також участь в легалізації (відмивання) цього майна, ймовірно, одержаного злочинним шляхом. Крім того, з метою полегшення вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , вступивши до злочинної організації, скористалася тяжкими умовами воєнного стану, в яких опинилося суспільство, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, вчинених в умовах воєнного стану;

- продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше продовження до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави, а до обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на них обов`язків, а саме: переховуватися від суду та органів досудового розслідування; незаконного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Продовження існування ризику переховування обвинувачених від суду прокурор мотивував таким: ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти (найнижча межа сукупності кримінальних правопорушень) до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна (1); ОСОБА_9 , ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, так як організатор та керівник злочинної організації, який перебуває у розшуку, має у своєму володінні житловий будинок у Автономній Республіці Крим (м. Судак) (2); наявністю в обвинуваченого ОСОБА_9 трьох неповнолітніх дітей, що є підставою для незастосування до нього обмежень щодо перетину державного кордону військовозобов`язаними громадянами України (3).

Продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, підозрюваних/обвинувачених, потерпілого та експертів у цьому провадженні, який обґрунтовується тим, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 можуть незаконно впливати (шляхом пропозиції грошової винагороди, погрозами) на свідків, експертів, які надали показання та ухвалювали відповідні висновки судових експертиз, а також інших учасників кримінального провадження. Матеріали щодо чотирьох учасників ймовірної злочинної організації виділено в окремі провадження, у зв`язку з укладенням угод про визнання винуватості, які були затверджені судом та передбачають надання викривальних показів проти обвинувачених. Оскільки допити таких осіб в суді ще не проведено, тому такий ризик зберігається.

При вирішенні питання про продовження строку дії процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 прокурор просив врахувати: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими (1); вік та стан здоров`я ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які не мають тяжких хронічних захворювань (2).

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у клопотаннях, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 строк дії обов`язків в порядку ст. 194 КПК України.

Обставини отримання клопотань про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не оспорювалися сторонами у судовому засіданні.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження в судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив задовольнити подані ним клопотання з підстав, які викладені в них. Зазначив, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів (у.т.ч. корупційних), існують ризики їхнього переховування та незаконного впливу на свідків, відтак наявні підстави для продовження строку дії покладених на них обов`язків. Свідки на цей час судом не допитані та кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тому ризики не зменшилися. У переліку покладених обов`язків на ОСОБА_9 зазначені свідки, яких планується викликати в судове засідання, у зв`язку з чим існує ризик можливого впливу на них зі сторони обвинуваченого. Вважає, що обов`язок не змінювати місце проживання має забезпечувати дієвість запобіжного заходу та можливість здійснення кримінального провадження, тому прокурор повинен вживати заходів контролю за його виконанням.

Захисник ОСОБА_10 заперечував щодо продовження строку дії обов`язків обвинуваченій ОСОБА_7 . Зазначив, що обов`язки повідомляти про зміну місця проживання та здати паспорт для виїзду за кордон щоразу продовжуються, однак такі обов`язки вже визначені положеннями ст. 42 КПК України, яка встановлює права та обов`язки обвинуваченого. Прокурор, на думку сторони захисту, вже зібрав усі необхідні докази та фактично припинив здійснювати контроль за поведінкою обвинувачених. Звернув увагу на те, що прокурор не обґрунтував, яким чином виконання обов`язку повідомляти про зміну місця проживання може мінімізувати ризик переховування від суду. Прокурор повинен довести наявність реальних обставин, які підтверджують необхідність застосування або продовження строку дії відповідних обов`язків, однак, на думку сторони захисту, цього зроблено не було. Отже, подане клопотання є необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_11 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. Посилання прокурора лише на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, на думку сторони захисту, не може вважатися достатньою підставою для продовження дії запобіжного заходу. Захисник послався на практику ЄСПЛ, відповідно до якої сама лише тяжкість можливого покарання у майбутньому не може бути визначальною підставою для обмеження прав особи. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, не чинить жодного впливу на свідків у провадженні. Обов`язок повідомляти про зміну місця проживання або роботи, на думку адвоката, не є таким, що має забезпечувальну функцію у контексті ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримали правову позицію своїх захисників.

Представник потерпілого/цивільного позивача ТОВ «НОВАТОР» ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та наведені ним доводи.

IІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду

Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді клопотань, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Частина 1 статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців; у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Враховуючи положення ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені прокурором ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків, та чи наявні підстави для зміни запобіжного заходу.

Суд, дослідивши долучені матеріали кримінального провадження, встановив, що востаннє ухвалою Вищого антикорупційного суду від 16.09.2025 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 та продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на два місяці, тобто до 16.11.2025.

Вирішуючи подані клопотання, Суд зазначає, що враховуючи стадію судового провадження, питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення не може бути предметом розгляду суду під час вирішення питання продовження строку дії обов`язків, оскільки докази, які, на думку сторони обвинувачення, його підтверджують, мають досліджуватися відповідно до параграфу 3 глави 28 КПК України, і тільки за результатами судового розгляду може бути вирішено питання про доведеність/не доведеність обвинувачення.

За таких обставин, Суд під час розгляду клопотання надаватиме оцінку лише в частині продовження існування заявлених прокурором ризиків.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який Суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистих обставин обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування) продовжує існувати.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, три з яких є особливо тяжкими правопорушеннями, що передбачають покарання у виді позбавлення волі, які, за версією слідства, вчинені злочинною організацією, пов`язані з корисливою, корупційною спрямованістю та використанням службовою особою свого службового становища в умовах воєнного стану, вчинення фінансових операцій з майном, яке ймовірно одержано злочинним шляхом. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Встановлені у ході судового засідання факти, зокрема наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 трьох неповнолітніх дітей, свідчать, що встановлені обмеження на перетин державного кордону військовозобов`язаними чоловіками, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, не поширюються на обвинуваченого. З огляду на вищевикладені обставини, вони можуть надавати можливість переховуватися ОСОБА_9 як на території України, так і за кордоном. Отже, сукупність усіх цих обставин може свідчити про істотність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_9 від суду.

На підставі викладеного Суд дійшов висновку, що продовження існування цього ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язку, а саме: здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також, Суд вважає, що продовження існування цього ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язку, а саме: за наявності, здати до відповідних органів державної влади, паспорти громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право для виїзду з України.

У поданому клопотанні прокурор просив продовжити строк дії обов`язків, покладених обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, а також на обвинувачену ОСОБА_7 про обов`язок повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Разом із тим, необхідність під час судового провадження у продовженні дії обов`язку, покладеного на ОСОБА_9 щодо прибуття до прокурора та суду за першою вимогою, а також обов`язку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи стороною обвинувачення не доведена. Такі обов`язки можуть бути виправданими під час проведення досудового розслідування, коли здійснюються активні процесуальні дії та існує необхідність в проведенні певних слідчих дій за участю підозрюваного, виклик якого через відсутність інформації про такі обставини може бути ускладненим. На підставі викладеного, Суд не вбачає підстав для продовження дії зазначених обов`язків.

Окрім цього, слід зауважити, що вимоги ч. 7 ст. 42 КПК України передбачають, що обвинувачені й без покладення зазначених обов`язків за рішенням суду зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, а в разі неможливості прибути - завчасно повідомляти про це; виконувати покладені на них рішенням суду обов`язки та підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За таких обставин Суд дійшов висновку, що наявних процесуальних інструментів достатньо для забезпечення належної поведінки обвинувачених.

Суд погоджується з тим, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків у цьому провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків, експертів, які надали показання та складали відповідні висновки судових експертиз. Матеріали щодо чотирьох учасників ймовірної злочинної організації виділено в окреме провадження, у зв`язку із укладенням угод про визнання винуватості, які були затверджені судом та передбачають викривальні покази проти обвинуваченого. Оскільки допити таких осіб в суді ще не проведено, тому ризик зберігається.

Більш того, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Існування такого ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язку утримуватись від спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з приводу обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Підсумовуючи, Суд вважає, що покладені на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 обов`язки у визначеному вище обсязі не є занадто обтяжливими для них, будуть здатні запобігти реалізації встановлених ризиків і в достатній мірі забезпечать їх належну процесуальну поведінку.

З огляду на досліджені у ході розгляду клопотання факти та обставини, Суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення поданих прокурором клопотань про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 194 КПК України, суд продовжує строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , строком на два місяці, тобто до 11.01.2026.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 184, 193-194, 333, 372, 376 КПК України, Суд

постановив:

Частково задовольнити клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 16.09.2025, на два місяці, а саме:

1) утримуватися від спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з приводу обставин, зазначених в обвинувальному акті;

2) здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Частково задовольнити клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_7 .

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_7 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 16.09.2025, на два місяці, а саме:

1) за наявності, здати до відповідних органів державної влади, паспорти громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право для виїзду з України.

Строк дії обов`язків для обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 встановити до 11.01.2026.

Контроль за виконанням ухвали в частині покладених обов`язків покласти на прокурорів третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000021 від 11.11.2024.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2