Справа № 145/1755/21
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши матеріали заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна відповідно до статті 174 КПК України,

УСТАНОВИВ:

03.10.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області подано заяву ОСОБА_2 , у якій він просить скасувати арешт, накладений на товар і автомобіль.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 03.10.2025, слідчим суддею з розгляду даної заяви визначено суддю ОСОБА_1 , якій 06.10.2025 передано матеріали даної заяви.

Оглянувши матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що заяву слід повернути з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У частині першій статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У заяві ОСОБА_2 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна зазначається про те, що «08 листопада 2021 року він купив у м. Вінниці за оптовою ціною для власних потреб двадцять ящиків горілки, один ящик коньяку та тридцять пачок цигарок. Весь закуплений товар він віз на автомобілі ГАЗ 32219 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його знайомій ОСОБА_3 . Приблизно о 18 год 00 хв його зупинили працівники поліції та сказали, що він везе акцизну горілку і вони мають її вилучити для проведення перевірки. Товар і автомобіль поставили на штрафмайданчик. Через кілька днів слідчий повідомив, що його дії з купівлею порушують закон. Більше ніякої інформації відносно вилученого товару та кримінального провадження він не отримував. 26.09.2025 він звернувся до керівника слідчого відділення №2 РУП ГУНП у Вінницькій області, який повідомив, що кримінальне провадження відносно його дій закрито і він може забрати товар і автомобіль, але потрібно звернутись до суду для зняття арешту з автомобіля».

Установлено, що 17.11.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.11.2021 передано матеріали клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 09 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 18.11.2021 наклав арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомобіль марки «ГАЗ- 32219» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_1 ; на підакцизну продукцію, яка знаходилась у даному автомобілі, а саме: 20 ящиків горілки, в яких по 20 пляшок ємкістю 0,5 л кожна, 3 поліетиленових пакета, об`ємом 10 л кожний, 1 ящик коньяку в якому 20 пляшок ємкістю 0,5 кожна, 30 пачок цигарок марки «Комплімент» та тютюнові вироби в кількості 11 250 цигарок, які фасовані в герметичні полімерні пакети, без маркувальних позначок по 10 цигарок кожний, який знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що розташований в м. Гнівань вул. Вінницьке шосе, 3 Вінницького району Вінницької області.

Слід зазначити, що Вінницький районний суд Вінницької області, хоч і накладав арешт на майно, однак не є тим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, або судом, який розглядав кримінальне провадження, у межах якого накладено арешт на майно, тому заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду Вінницьким районним судом Вінницької області у зв`язку з її непідсудністю цьому суду.

Крім того, з аналізу статей 171-174 КПК України убачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено: статус особи, яка звертається із клопотанням про скасування арешту майна (власник майна, підозрюваний, обвинувачений, тощо); дані особи, за клопотанням якої було арештовано майно; перелік і вид майна, арешт на який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; стадія кримінального провадження, в рамках якого спірне майно є арештованим; обґрунтування необхідності скасування арешту.

Разом з тим, подана ОСОБА_2 не містить вищезазначених відомостей.

Слід також зазначити, що частини третя та четверта статті 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у статті 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження.

За приписами частини четвертої, якою доповнено статтю 132 КПК України Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» №2810-IX від 01.12.2022, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи частини четвертої статті 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень статті 3 Конституції України задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи частини четвертої статті 132 КПК України є нормою, за якою в КПК України встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Вказане узгоджується із позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.04.2024 (справа № 554/2506/22).

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Викладені обставини перешкоджають розгляду даної заяви відповідно до правил, визначених статтею 174 КПК України, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 132, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна відповідно до статті 174 КПК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ