Справа №: 630/1511/25 Провадження №: 1-кс/630/737/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 10 листопада 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000561 від 09 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 08 листопада 2025 року слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події ДТП, за адресою: м. Люботин вул. Шевченко 96 а саме: на автомобіль «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та яким користувався на момент ДТП її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказав, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000561 від 09 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 08 листопада 2025 року за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Люботин вул. Шевченко 96, стався наїзд автомобіля HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Внаслідок ДТП ОСОБА_6 доставлена до КНП ХОР «ОКЛ», де в неї діагностовано, ЗЧМТ, СГМ, субарахнаідальний кровилив.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 09 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

08 листопада 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), який проведений слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Люботин вул. Шевченко 96, в період з 20.00 по 21.00 год. виявлено та вилучено: автомобіль, «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , має номер кузова НОМЕР_2

Вказаний автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної події отримав пошкодження та сліди, як відкритого так і закритого характеру.

Вилучений автомобіль, «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 належить згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та перебував під керуванням її чоловіка - водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 листопада 2025 року слідчим винесено поставу, про визнання вище вказаних транспортних засобів, речовими доказами, по цьому кримінальному провадженню.

Вказаний автомобіль «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 необхідний для проведення судових експертиз, для всебічного, об`єктивного розслідування та не упередженого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Тому накладення арешту на вказане вище майно сприятиме забезпеченню доказової бази у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але подала заяву про підтримання клопотання та просила проводити судовий розгляд за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 , щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, подав заяву про згоду з клопотанням, але висловив прохання залишити автомобіль йому на зберігання, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку із викладеним, згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 09 листопада 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 09 листопада 2025 року, вказано, що 08 листопада 2025 року за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Люботин вул. Шевченко 96, стався наїзд автомобіля HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Внаслідок ДТП ОСОБА_6 доставлена до КНП ХОР «ОКЛ», де в неї діагностовано, ЗЧМТ, СГМ, субарахнаідальний кровилив.

08 листопада 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), який проведений слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Люботин вул. Шевченко 96, в період з 20.00 по 21.00 год. виявлено та вилучено: автомобіль, «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , має номер кузова НОМЕР_2

Вилучений автомобіль, «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 належить згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та перебував під керуванням її чоловіка - водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 листопада 2025 року слідчим винесено поставу, про визнання вище вказаного транспортного засобу, речовим доказом, по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя, суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що саме автомобіль «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , являється речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин кримінального правопорушення. Накладення арешту на вказаний транспортний засіб, що являється речовим доказом по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вказаний вище транспортний засіб має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності щодо фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Власником вилученого транспортного засобу автомобіля HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу НОМЕР_4 . В той же час автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_5 ..

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи твердження третьої особи щодо необхідності автомобіля, слідчий суддя дійшов до висновку, що спосіб накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчудження та розпорядження, але без заборони користуванням вказаним майном до закінчення досудового розслідування, з передачею на відповідальне зберігання власнику буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст. 2 КПК України.

Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 10 листопада 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000561 від 09 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 08 листопада 2025 року в ході огляду місця події ДТП, за адресою: м. Люботин вул. Шевченко 96 на автомобіль «HYUNDAI ACCENT, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та яким користувався на момент ДТП її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною розпорядження та відчуження вказаного майна, без заборони користування, передавши його на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України уразі вчинення незаконних дій щодо арештованого майна.

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1