Справа № 932/7207/24
Провадження № 1-кс/932/2318/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій останній просить визнати поважними причини пропуску подання скарги та поновити строки її подання; зобов`язати уповноважену (службову) особу ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 27.06.2024 року зареєстрована під вх. №27146 від 09.07.2024, передбаченого ст. ст. 193, 358 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги зазначає, що заявник 27 червня 2024 р. направив листа до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України (ст. 193 КК України не була одразу вказана з причин найскоріше звернутись до поліції). Заяву було зареєстровано за вхідним номером №27146 від 09.07.2024. Станом на дату подання даної скарги, кримінальне провадження на підставі вказаної заяви не відкрите, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. Відповідно наявна протиправна бездіяльність ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яке протягом встановленого строку (24 години) не внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з цим на підставі ст. 303-307 КПК України вона змушені подати дану скаргу про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник у судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, вжито всіх заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка подала скаргу, будучи обізнаним про наявність в провадженні суду скарги, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, заявниця не вжила заходів для явки до суду, не подала будь-яких заяв, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка подала скаргу.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності вказаних осіб.

У зв`язку з цим та у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8,9 КПК України передбачено - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому вказаний обов`язок прокурора, слідчого не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто, норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

На відміну від раніше діючого порядку порушення кримінальної справи, коли уповноважена особа (слідчий, дізнавач) до прийняття відповідного процесуального рішення порушення кримінальної справи, повинні були оцінити наявність ознак злочину, чинний КПК України таких положень (вимог) не містить.

Порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього визначає Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке затверджене наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 р. (Далі Положення).

Згідно вказаного вище Положення реєстраторами Реєстру, зокрема, є керівники органів досудового розслідування, керівники органів дізнання, слідчі та дізнавачі органів поліції (п. 8 розділу 1).

Внесення відомостей до реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України ( п. 1 глави 3 розділу І).

Заява про вчинене кримінальне правопорушення відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1.2 розділу ІІ Положення.

Згідно розділу ІІ глави 3 ч. 1 Положення облік кримінальних проваджень здійснюється шляхом внесення відомостей до Реєстру відомостей щодо руху кримінальних проваджень, в тому числі передачу кримінального провадження за підслідністю (ч. 7 ст. 214, ст. 216 КПК) або за місцем проведення досудового розслідування (ст. 218 КПК).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

Результатом запровадження таких процедур є встановлення імперативного обов`язку після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчому судді на момент розгляду скарги не надано даних про те, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування розпочато.

Крім того, згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено Кримінальним процесуальним кодексом для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

З матеріалів скарги, вбачається, що представник заявника лише 14.8.2024 дізнався, що відомості не внесені до Є РДР, отримавши відповідний висновок.

Отже слідчий суддя приходить до висновку про можливість поновлення строку адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 для звернення до суду із вищевказаною скаргою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 27.06.2024 року під вх. №27146 від 09.07.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

З урахуванням вимог ст. ст. 214, 303 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 27.06.2024 року під вх. №27146 від 09.07.2024.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що процесуальний закон не надає повноважень слідчому судді оцінювати заяву про злочин на предмет обґрунтованості, чи наявності ознак кримінального правопорушення, оскільки такі повноваження надані лише слідчому, який буде здійснювати досудове розслідування, ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Таким чином, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

В частині визначення попередньої кваліфікації, скарга не підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя не може рекомендувати органу досудового розслідування визначити ту чи іншу кваліфікацію злочинного діяння.

Щодо вимоги про зобов`язання уповноваженої особи ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочати досудове розслідування, слідчий суддя вважає за доцільне в цій частині відмовити, оскільки сам факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань сам по собі передбачає початок досудового розслідування та подальше вчинення слідчим процесуальних дій, передбачених нормами КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 строк для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вчинити дію передбачену ст. 214 КПК України, а саме внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 27.06.2024 року під вх. №27146 від 09.07.2024.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді є обов`язковою для виконання. У разі невиконання без поважних причин ухвали слідчого судді службові особи несуть відповідальність, установлену Законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5