Єдиний унікальний номер 317/3564/25
Провадження № 1-в/317/147/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Курахівка Донецької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.12.2021 Селидівським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт та штрафу 510,00 грн.,

засудженого 06.10.2023 Селидівським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 за змістом якого він просить застосувати до нього Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник адміністрації колонії ОСОБА_4 поклався у вирішенні даного питання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про необхідність відхилення клопотання.

Вислухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації колонії, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 06.10.2023 вироком Селидівського міського суду Донецької області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі,

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно з вироком Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2023 ОСОБА_5 15.08.2023 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 4 ст. 185 КК України, на суму 12175,70 грн., що становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2023 році встановлювався у розмірі 2684,00 грн.

До цього, згідно з вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22.12.2021, ОСОБА_5 16.07.2020 здійснив крадіжку, кваліфіковану за ч. 1 ст. 185 КК України, на суму 4500,00 грн., що становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у 2020 році встановлювався у розмірі 2102,00 грн.

За вказаних обставин у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1