ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1564/25 Справа № 208/9782/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6 ( в режимівідеоконференції)

захисника: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

прокурора : ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м. Кривому Розі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янське від 28.07.2025 року, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_10 задоволено частково та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янське від 28.07.2025 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн..

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, про те що в судовому засіданні при розгляді клопотання було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявні підстави вважати, що існують ризики передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що запобігти вище зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не є можливим.

Доводи апеляційної скарги:

З вказаним судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_7 та оскаржив в апеляційному порядку в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судове рішення є незаконним та несправедливим по відношенню підозрюваного, прийнятим з порушенням чинного законодавства .

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено та не надано до суду доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наголошує, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, в теперішній проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, має нагороди. Дружина ОСОБА_6 ОСОБА_11 вагітна, що свідчить про те що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 є надто суворим, обраним передчасно, без достатніх на те підстав, та потребує негайного перегляду.

Вказаний розмір застави є непомірним для внесення, як самим ОСОБА_6 так і його родичами.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 до 06.00 години за місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду стосовно ОСОБА_6 є незаконною, необґрунтованою, а висновки щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не доведеними.

Зазначає, що визнанний судом доведеним ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду обумовлений виключно тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Ризик втечі не підтверджений, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні, зв`язка, родину на утримані знаходяться малолітні діти, має місце проживання, станом на теперішній час дружина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вагітна. Дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сім`я залишилась без засобів для існування, оскільки єдиним доходом сім`ї є грошове забезпечення військовослужбовця, інших джерел доходів не має. Слід звернути увагу на особу підозрюваного, а саме як військовослужбовця Збройних Сил України, який з перших днів повномасштабного вторгнення став на захист батьківщини та територіальноцілісності України. 05.08.2022 нагороджений відзнакою Президента України "За оборону України", 25.09.2023 нагороджений медаллю "За хоробрість в бою". Протягом служби займається розвитком, що свідчать ряд свідоцтв. Вказані обставини свідчать про наявну позитивну характеристику.

Сторона захисту вважає, що при наявності постійного місця проживання, служби та перебування на утриманні 2 малолітніх дітей, вагітної дружини, дозволять застосувати нічний домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 . Більш того, перебування поза межами військової частини (місця несення військової служби) так само може запобігти спробам здійснення впливу на свідків. Наявність ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вважаю не підтверджений

Позиції учасників судового провадження:

В судовому засіданні захисники, підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з зазначених в них підставах.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги захисників, просив їх задовольнити, а рішення слідчого судді скасувати.

Прокурор ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, наявність у нього родини та утриманців; репутацію підозрюваного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 05.06.2025 року за ч.1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не пізніше 23.06.2025, виконуючи бойові завдання, незаконно придбав бойові припаси та вибухову речовину. Вказані предмети він зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з метою незаконного збагачення, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної зброї, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, 23.06.2025 в період часу з 14:32 год. по 16:10 год. перебуваючи на відкритій ділянці місцевості із координатами 48.1043205, 36.3990374, солдат ОСОБА_6 збув «оперативному покупцю» ОСОБА_12 :

1) кумулятивно-осколково-фугасні постріли гранатомета HEDP M430A1 калібру 40х53 (32 од.), Конструктивно передбачено спорядження даних пострілів вибуховою речовиною групи бризантних (А-5), вагою 38 грам, вибухове спорядження до вибуху придатне - відносяться до бойових припасів;

2) 30-мм постріли гранатомета VOG-17M (36 од.), в остаточно спорядженому виді, споряджені вибуховою речовиною, до вибуху придатні відносяться до бойових припасів;

3) конструктивно оформлені заряди пластичної вибухової речовини на основі гексогену (загальна маса 17806г), вибухова речовина придатна для здійснення вибуху.

В результаті чого підозрювнийотримав за передачу бойовихприпасів та ОСОБА_13 грошовікошти в сумі 14 000 грн, які до того були врученіспівробітникамиправоохороннихорганів в ходіпроведення контролю за вчиненнямзлочину у форміоперативної закупки.

Тобто ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

26.07.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненнікримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

28 липня 2025 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 звернувся до Заводського районного суду м. Кам`янського з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК, та підтверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, а саме:протоколами допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами огляду покупця від 23.06.2025; висновком експерта судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/9419-ВТХ від 14.07.2025;висновком експерта судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/9420-ВТХ від 15.07.2025;висновком експерта комплексної судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/105-25/9438 від 16.07.2025;протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави вважати можливим вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, тому доводи апеляційної скарги захисників в цій частині не знайшли свого підтвердження .

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливах на свідків та потерпілих, а також наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що є беззаперечною підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання, щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та той факт, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку що на даному етапі досудового розслідування, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею, вірно враховано та застосовано до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави .

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим було зазначено, що достатній розмір застави, відповідно до частини 5 статті 182 КПК України, який буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути визначений у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 перебував в зоні проведення бойових дій та брав без посередню участь у бойових діях отримував грошове забезпечення та додаткові винагороди до 1000 000 грн. в розрахунок на місяць пропорційного часу участь у таких діях та заходах. У зв`язку з чим слідчий вважав, що саме такий розмір альтернативного запобіжного заходу забезпечить належну правову поведінку підозрюваного.

Однак слідчим суддею при визначені альтернативного запобіжного заходу у виді застави вірно враховано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного його майновий та сімейний стан та правильно визначено підозрюваному розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок), який в повній мірі гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та попередить ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження доказів та обставин, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім того підозрюваний може здійснювати вплив на свідків, які були присутні під час проведених слідчих та процесуальних дій, шляхом застосування до них методів залякування, фізичного та морального впливу. Також може вчиняти тиск на них, з метою примушування змінити раніше надані покази, задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Більш того враховуючи той факт, що підозрюваний є військовослужбовцем та у зв`язку зі своєю професійною діяльністю має доступ до вогнепальної зброї та бойових припасів, може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу зброї.

Колегія суддів вважає, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу підозрюваного не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

Крім того колегія суддів зазначає, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч. . ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, колегія суддів не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в умовах воєнного стану обвинувачений може ухилятись від явки до суду чим можуть бути створені перешкоди для судового розгляду справи упродовж розумного строку .

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та недоведеними.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утримані двох малолітніх дітей, вагітну дружину, проходить військову службу є учасником бойових дій, має нагороди, колегія суддів сприймає до уваги та зазначає, що дані відомості не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею, враховано підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також особу підозрюваного, якому інкриміновано вчинення особливе тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосування насильства щодо підлеглого, в умовах воєнного стану, а отже, в межах своїх дискреційних повноважень, слідчий суддя не вважав за можливе визначити підозрюваному заставу, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України та з чим погоджується і колегія суддів.

Окрім того обрання підозрюваному більш м`якого виду запобіжного заходу з огляду на характер вченого кримінального правопорушення та наявність воєнного стану в Україні не забезпечить реалізацію запобігання вчиненню аналогічних нових кримінальних правопорушень як підозрюваним, так і іншими особами, крім того формуватиме уявлення про безкарність чи незначну караність вчинення військовослужбовцями кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Інші посилання захисників також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог кримінально процесуального закону, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисників.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янське від 28.07.2025 року, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_10 задоолено частково та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді заставив у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: