Справа № 519/637/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області

у складі: головуючого ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Південне кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, працюючого оператором в ОЛСІДЗ «БЕКСІ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

09 квітня 2015 року Верховна Рада України від імені Українського народу, керуючись положеннями Загальної декларації прав людини, дбаючи про забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прагнучи розвивати та зміцнювати незалежну демократичну, правову державу прийняла Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі Закон), яким засудила комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначила правові основи заборони пропаганди їх символіки.

У відповідності до ст.2 Закону комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні визнано злочинними і такими, що здійснювали політику державного терору, яка характеризувалась численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, та у зв`язку з цим засуджено як несумісний з основними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму на всій території України заборонено.

Попри це, ОСОБА_5 у період часу з 07.05.2018 до 28.04.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме АДРЕСА_2 , діючи зі злочинним умислом спрямованим на поширення та публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Facebook» може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді доведення до широкого кола осіб комуністичної ідеології, використовуючи електронне обладнання мобільний телефон марки «Huawei», із відповідним програмним забезпеченням та доступом до мережі Інтернет, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Facebook», як користувач « ОСОБА_6 », за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 із вільним доступом до перегляду іншими користувачами, поширив шляхом здійснення репостів (пересилань на свою сторінку) та опублікування на створеній ним сторінці, вільно доступній необмеженому колу користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку, та публічно використав символіку комуністичного тоталітарного режиму, яка відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону заборонена на всій території України, а саме: у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.05.2018, опублікував, тобто поширив та публічно використав на своїй сторінці публікацію (фотографію), яка містить зображення поєднання серпа, молота та п`ятикутної зірки, герба СРСР, що згідно з п.4 ст.1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є символікою комуністичного тоталітарного режиму, яка відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону заборонена на всій території України; у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.04.2021, зробив репост (пересилання), тобто поширив та публічно використав на своїй сторінці публікацію (фотографію), на якій зображено п`ятикутна зірка та герб СРСР, а з правої сторони від вказаної символіки зображено напис «МЫ НАСЛЕДНИКИ ПОБЕДЫ» що згідно з п.4 ст.1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є символікою комуністичного тоталітарного режиму, яка відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону заборонена на всій території України, опубліковану іншим користувачем 28.04.2021.

Органом досудового слідства такі дії підозрюваного кваліфіковані за ст.436-1 ч.1 КК України за ознаками поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

До суду надійшла угода про визнання винуватості від 26.03.2025, відповідно до умов якої сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.436-1 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна із звільненням від відбуття покарання з випробуванням.

Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що вона у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.389-1, 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості ним укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник у судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно із ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-1 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.436-1 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_5 необхідно стягнути процесуальні витрати із залучення спеціаліста на користь держави у розмірі 17038,80 грн за проведення мистецтвознавчої експертизи №99-34-25 від 20.01.2025.

Накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.09.2024 арешт майна, відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів та документів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.374-376, 471- 475, 615 п.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2025, що укладена у кримінальному провадженні №0000021, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024, між прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 ч.1 п.1-2 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки Samsung, мобільний телефон марки «Redmi 9» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , ноутбук марки «HP», назва «WIN-NQFNU7U4QL5» із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки «Redmi 8» модель M1908C316 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 повернути за належністю ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати із залучення спеціаліста на користь держави у розмірі 17038,80 грн за проведення мистецтвознавчої експертизи №99-34-25 від 20.01.2025.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження про арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_8 від 30.09.2024 (справа №504/3834/24 провадження №1-кс/504/344/24).

Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1