Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/6770/25
Провадження №1-кп/523/1291/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

за участю захисника ОСОБА_7

у присутності обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, -

Встановив:

24.03.2025 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси з матеріалів судового кримінального провадження за №0008887 від 22.11.2016р. - справа №520/11815/17, Пр.№1-кп/523/127/25 були виділені в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України (Справа №523/6770/25, Пр. №1-кп/523/1291/25).

Встановлено, що ОСОБА_8 , працюючи у період часу з грудня 2012 року по жовтень 2016 року у ПП «Омега 1», розташованому по вул. Софіївська, буд.28 у м. Одеса, будучи звільненим з роботи внаслідок виниклого конфлікту з директором ОСОБА_9 , діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з раніше знайомою йому особою 1, відносно якого на розгляді суду перебуває обвинувальний акт (надалі особа 1), який на виконання спільної злочинної мети в середині жовтня 2016 року до скоєння розробленого ним злочину залучив особу 2, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням його розшуку (надалі особа 2), який в свою чергу залучив особу 3, відносно якого на розгляді суду перебуває обвинувальний акт (надалі особа 3), який був обізнаний про методи оперативної роботи.

Надалі, особа 2, та інші невстановлені особи, з метою реалізації злочинного наміру на заволодіння чужим майном шляхом обману, в другій половині жовтня 2016 року придбали на ринку «Летучий Голландець», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, буд.3 мобільний телефон марки «Iphone 7» імей: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 . В той же час особа 1, передав ОСОБА_10 , який володіє знаннями щодо використання електронно-обчислювальної техніки та розробки програмного забезпечення, флеш-карту з аудіо записом голосу ОСОБА_9 , після чого 28.10.2016 року у нічний час доби, ОСОБА_10 спільно з особою 2, діючи за вказівкою особи 1, знаходячись в офісі №201, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 47/1 у м. Одеса, розробили та встановили на мобільний телефон марки «Iphone 7» імей: НОМЕР_1 програму з підміни голосу на схожий голос ОСОБА_9 , а також програму з підміни номеру мобільного телефону. Крім цього, наприкінці жовтня 2016 року, особа 1, діючи спільно з ОСОБА_8 , особою 3, та особою 2, з метою конспірації підшукали транспортний засіб невстановленої моделі та придбали мобільний телефон з нульовим імей номером, в який вставили сім-карту з номером НОМЕР_3 для використання особою 3, під час вчинення запланованого злочину.

Виконавши всі підготовчі заходи, 31.10.2016 року о 5:00 годині ранку, особа 1, разом з ОСОБА_8 , особою 3, особою 2 та іншими невстановленими особами, отримавши інформацію від ОСОБА_8 , що в офісному приміщенні ПП «Омега 1» у вказаний день та час здійснює охорону ОСОБА_11 , прибули в район розташування вказаного офісного приміщення, після чого особа 2, використовуючи заздалегідь підготовлений мобільний телефон марки «Iphone 7» імей: НОМЕР_1 зі вставленою програмою підміни голосу та номеру мобільного телефону директора ОСОБА_9 здійснив дзвінок на номер телефона НОМЕР_4 , яким користувався охоронець ОСОБА_11 , підмінивши номер вихідного дзвінка, тим самим начебто здійснивши дзвінок від імені ОСОБА_9 , яка нібито наказала останньому терміново передати грошові кошти та документи, наявні в офісному приміщенні чоловіку на ім`я ОСОБА_12 , який прибуде через деякий час до офісу.

В той же день, 31.10.2016 року о 6:00 годині, особа 3, відповідно відведеної йому ролі, користуючись заздалегідь підшуканим автомобілем, прибув до офісного приміщення, розташованому у будинку АДРЕСА_2 , де видаючи себе за чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , отримав від введеного в оману ОСОБА_11 , який нічого не підозрюючи та будучи впевненим, що діє за вказівкою директора ОСОБА_9 , передав особі 3 всю фінансово-господарську документацію підприємств ПП «Омега 1», ТОВ «Профіт КСК», МПП «Нера», ВКК ТОВ «Приморкор С ЛТД». Надалі, ОСОБА_8 , особа 1, особа 3 та особа 2, впевнившись, що грошові кошти в пакеті відсутні, продовжуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою, вирішили повторно здійснити дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_11 .

Так, 31.10.2016 року о 6:27 годині особа 2, використовуючи заздалегідь підготовлений мобільний телефон марки «Iphone 7» імей: НОМЕР_1 зі вставленою програмою підміни голосу та номеру мобільного телефону директора ОСОБА_9 , повторно здійснив дзвінок на номер телефона НОМЕР_4 , яким користувався охоронець ОСОБА_11 , начебто від імені ОСОБА_9 , яка нібито наказала останньому терміново передати грошові кошти, наявні в офісному приміщенні чоловіку на ім`я ОСОБА_12 , який прибуде через деякий час до офісу.

В той же день, 31.10.2016 року о 6:33 годині, особа 3, користуючись заздалегідь підшуканим автомобілем, прибув до офісного приміщення, розташованому у будинку АДРЕСА_2 , де видаючи себе за чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , отримав від введеного в оману ОСОБА_11 , який нічого не підозрюючи та будучи впевненим, що діє за вказівкою директора ОСОБА_9 , передав особі 3 зібрані в офісі грошові кошти у розмірі 2500000 гривень, які були складені у сумку.

Таким чином, ОСОБА_8 , особа 1, особа 3 та особа 2, діючи за попередньою змовою, заволоділи шахрайським шляхом грошовими коштами, належних потерпілій ОСОБА_9 , розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2500000 гривень, що в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є особливо великим розміром.

Крім того, на початку листопада 2016 року, більш точний час не встановлений, особа 1, маючи намір щодо незаконного збагачення шляхом вчинення протиправних дій проти власності директора ПП «Омега 1» ОСОБА_13 , володіючи якостями лідера, будучи керівником та організатором створеної ним озброєної організованої групи, підпорядкованої єдиним правилам поведінки - банди, структура якої характеризувалась спеціалізацією та ієрархічністю, до яких залучив ОСОБА_8 , особу 4 відносно якого закрите кримінальне провадження у зв`язку зі смертю останнього (надалі особа 4), за добровільною їх згодою та інших осіб, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, розподіливши та координуючи ролі кожного, відповідно якої особа 1 координував та контролював дії учасників злочинного угрупування, здійснюючи загальне керівництво та визначаючи об`єкти розбійних нападів та безпосередньо надаючи вказівки; ОСОБА_8 , будучи колишнім співробітником ПП «Омега 1», якому була відома організація діяльності зазначеного приватного підприємства, здійснював візуальне стеження за навколишньою обстановкою та забезпечував банду інформацією щодо потенційних об`єктів вчинення злочину, в також відомостями щодо осіб, які за дорученням ОСОБА_9 здійснювали обмін іноземної валюти; особа 4 виконував функцію виконавця спланованих розбійних нападів та забезпечував банду вогнепальною зброєю, за попередньою змовою діючи навмисно з корисливих мотивів, заздалегідь розподіливши ролі кожного відповідно розробленого особою 1 злочинного плану, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом нападу, а саме грошовими коштами, належних директору ПП «Омега 1» ОСОБА_9 вчинили розбійний напад на осіб, які за дорученням ОСОБА_9 здійснювали обмін іноземної валюти на території м. Одеси.

Так, 24.11.2016 року о 14:00 годині ОСОБА_8 , будучи членом організованої групи у складі банди, маючи єдиний умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу, діючи відповідно розподілу ролей, користуючись мобільним телефоном марки «Самсунг» імей: НОМЕР_5 , в який була вставлена сім-карта з номером НОМЕР_6 , здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_7 , яким користувалася особа 4, вказавши місце знаходження потерпілого ОСОБА_14 , після чого особа 4 разом з невстановленою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку №58/1, розташованому по вул. Гайдара у м. Одесі, діючи відповідно відведеної кожному ролі та дотримуючись розробленого плану, використовуючи маски на обличчя у вигляді «балаклави» та вогнепальну зброю обріз гладко ствольної рушниці «Steyer Special» 12 калібру № НОМЕР_8 , яка була у невстановленому місці придбана та знаходилася у особи 4, та заздалегідь заготовлену металеву трубу довжиною 62,5см., підійшли до автомобілю «Део Нексіа» державний номер НОМЕР_9 , відкривши двері автомобілю, з метою не дати можливість чинити опір, застосовуючи до потерпілого насильство небезпечного для його життя та здоров`я, здійснив постріл у ОСОБА_14 , спричинивши потерпілому вогнепальне поранення у вигляді дробового поранення зовнішньої поверхні області правого ліктьового суглобу з відкритими скалковими переломами з дефектами кісткових тканин, після чого заволодівши полімерним пакетом з грошовими коштами у сумі 300000 гривень, який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобілю, покинули місце скоєння злочину, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму, що є великим розміром.

Після цього, у першій половині грудня 2016 року, лідер озброєної банди особа 1, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом розбійних нападів на осіб, які за дорученням директора ПП «Омега 1» ОСОБА_9 регулярно здійснювали обмін іноземної валюти на території міста Одеси, спільно з ОСОБА_8 розробили детальний план розбійного нападу, а саме на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , послугами яких користувалася ОСОБА_9 .

З метою досягнення визначеної мети, у період з грудня 2016 року по березень 2017 року ОСОБА_8 , будучи членом організованої озброєної групи, разом з ОСОБА_17 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 19.10.2017 року, діючи за вказівкою керівника та організатора банди особи 1, на автомобілі марки «Mercedes Benz Vito» державний номер НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_18 , проводили візуальне спостереження за ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які за дорученням ОСОБА_9 періодично здійснювали обмін іноземної валюти в пунктах обміну за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 , серед іншого АДРЕСА_5 ; тим самим відповідно розробленого плану та відведених кожному ролі завершили підготовку до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з метою заволодіння грошовими коштами, належних ОСОБА_9 , однак свій злочинний намір не змогли довести до кінця по незалежним від їх волі причинам, оскільки були викриті та 21.03.2017 року затримані співпрацівниками правоохоронних органів.

У ході судового засідання до суду було надано угоду про визнання винуватості із зазначеним обвинуваченням, яка була укладена 29.11.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_19 , діючи на підставі письмової згоди потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_7 .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 скоїв умисні кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками:

- ст.190 ч.4 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008р.);

- ст.257 КК України, як участь в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб;

- ст.187 ч.4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила бандитизм, спрямований на заволодіння чужим майном у великих розмірах, вчинений організованою групою;

- ст.ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України, як готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, бандитизм, вчинений організованою групою.

Сторона обвинувачення та сторона захисту також вбачає, що ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисні кримінальні правопорушення, передбачені вищезазначеними статтями.

Відповідно вказаної угоди сторони домовились, що ОСОБА_8 беззастережно визнає свою винуватість в інкримінованих йому злочинах в обсязі пред`явленого обвинувачення, зобов`язується сприяти виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, викривати організатора злочину ОСОБА_20 , інших учасників озброєної організованої групи (банди) та осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, а саме підтвердити свої покази, надані в якості обвинуваченого під час судового розгляду у суді першої інстанції у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р., надати аналогічні правдиві показання в якості свідка (або обвинуваченого) у разі виникнення необхідності повторного допиту під час судового провадження за обвинуваченням інших співучасників у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України.

Також було узгоджене питання про призначення ОСОБА_8 покарання за ст.190 ч.4 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст.257 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст.187 ч.4 КК України у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України з застосуванням положень ст.68 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку відповідно положенням ст.473 ч.2 КПК України, для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_21 у судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості за наявності письмової згоди потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , зазначаючи, що угода відповідає вимогам ст.469 ч.4 п.1 КПК України, укладена добровільно, скоєні злочини відносяться до категорії особливо тяжких відповідно до положень ст.12 ч.4 КК України, підтвердивши, що ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість за вищевикладених обставин в повному обсязі, виявив активну позицію у викритті злочинних дій організатора та інших учасників банди, наслідком чого є викриття структури і складу групування, її злочинного плану, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_8 , будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками затвердження угоди, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення цієї угоди у присутності захисника без застосування до нього примусу або будь-яких обіцянок, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось у повному обсязі відповідно до положень ст.474 ч.2 КПК України. Також відповідно до ст.476 КПК України у судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у судовому засіданні - прокурора ОСОБА_21 , яка не заперечувала проти затвердження угоди та просила призначити узгоджене між сторонами покарання;

- представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 , який також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вказуючи, що угода укладена за необхідних умов, є письмові заяви потерпілих, відповідно яких вони погодилися на укладення угоди;

- захисника ОСОБА_7 , яка підтримала висновки прокурора, підтвердивши добровільність укладеної угоди про визнання винуватості, просила призначити покарання з урахуванням строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , який відбув покарання у повному обсязі;

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який не оспорював кваліфікацію дій за ознаками ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України та просив задовольнити угоду; дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 472 КПК України, та умови угоди відповідають суспільним інтересам, не суперечать правовій кваліфікації інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 29.11.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_19 та ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_7 , за наявності письмової згоди потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 .

Так, за змістом ст.469 ст.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно ст.469 ч.4 п.1 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Згідно з вимогами ст.469 ч.4 п.3 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Положеннями ст.469 ст.5 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 474 ч.3 КПК України регламентовано, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині міри покарання ОСОБА_8 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги умови угоди, характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з моменту звільнення з-під варти веде нормальний спосіб життя, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дочку, крім цього ОСОБА_8 позитивно характеризується, його негативне ставлення до скоєних діянь, що свідчить про усвідомлення своєї провини та каяття, відсутність матеріальних та моральних претензій зі сторони потерпілих, що підтверджується письмовими заявами, долучених до матеріалів судового провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України є щире каяття,.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалось залучення експертів для проведення низки судових експертиз, загальна сума яких складає 43729,30 гривень.

Відповідно до вимог ст.124 ч.2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Приймаючи до уваги, що окрім ОСОБА_8 за змістом відповідне обвинувачення пред`явлене ще трьом особам, обвинувальний акт відносно інших фігурантів кримінального провадження ще перебуває на стадії судового слідства, суд дійшов до висновку про допустимість стягнення з ОСОБА_8 1/4 від загальної суми судових витрат в рівних частках, оскільки за наявності чотирьох обвинувачених, яким інкримінується фактично однакове обвинувачення, у кримінальних провадженнях мають місце одні ті ж сам експертизи з однаковою сумою витрат, тому на думку суду у даному випадку за викладених підстав стягнення судових витрат підлягає в рівних долях з кожної особи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у сумі 10932,33 гривень, в подальшому питання щодо визначення порядку та суми стягнення судових витрат вирішити у кримінальному провадження щодо інших осіб, відносно яких продовжується судове провадження, у разі встановлення ступеню вини в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

Крім цього встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме дві мікро флеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ, фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn, які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

При вирішенні питання щодо даних речових доказів суд вбачає підстави для застосування відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України спеціальної конфіскації, оскільки флеш-карти та фотоапарат використовувалися ОСОБА_8 як засіб вчинення кримінального правопорушення, дана обставина ніким із учасників процесу не заперечувалася. При цьому суд вважає за доцільне зберігати дані речові докази у визначеному місці до прийняття остаточного рішення відносно інших осіб, відносно яких на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, після чого дві мікро флеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ, фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn підлягають переведенню у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 23.03.2017 року була постановлена ухвала за №522/5547/17 (Пр.№1-кс/522/5200/17), якою був накладений арешт серед іншого на дві мікрофлеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ, фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 23.03.2017 року в частині накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме дві мікрофлеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ т а фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі необхідні дослідження по справі проведені, при ухваленні вироку ОСОБА_8 втрачає статус обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для скасування арешту майна.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , з урахуванням санкції інкримінованих кримінальних правопорушень, суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію скоєних злочинів, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчинених діянь, які відповідно до положень ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, які мали місце у 2016-2017 році, приймаючи до уваги умови угоди про визнання винуватості, суспільний інтерес у викритті учасників організованих групових злочинів, відсутність обтяжуючих обставин, а також моральних та матеріальних претензій зі сторони потерпілих, зважаючи на особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину, у судовому засіданні підтвердив, що свою вину визнає в повному обсязі, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, має бажання вести законослухняний спосіб життя, з моменту звільнення з-під варти демонстрував процесуальну дисциплінованість, що дає підстави для висновку, що на теперішній час ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, загальний термін знаходження особи під вартою, колегія суддів вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.ст.70,72 КК України є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження в рамках кримінального провадження за №0008887 від 22.11.2016 року щодо ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діяв у період часу з 21.03.2017 року відповідно протоколу затримання особи від 21.03.2017 року по 7.05.2021 року відповідно ухвали Суворовського районного суд м. Одеси від 7.05.2021 року, якою був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

За змістом ст.4 ч.2, ч.3 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до положень ст.5 ч.2 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

За змістом внесених змін до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Правова позиція щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р. (пункт 105), визначено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до пункту 106 цієї ж постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р., якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Приймаючи до уваги ту обставину, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини у кримінальному провадженні були скоєні у період часу з жовтня 2016 року - березень 2017 року, з метою не погіршення становища обвинуваченого, суд вважає за необхідне за наслідком судового провадження зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 час його фактичного затримання та попереднього ув`язнення у період часу з 21.03.2017 року по 7.05.2021 рік з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог Закону України за №838-VIII від 26.11.2015р.

Разом з цим поза увагою суду не залишилися приписи ст.72 ч.4 КК України, відповідно яких додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.

Керуючись ст.ст.70, 72 КК України, ст.ст.369-371, 373-374, 394-395, 472-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.11.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Одеської обласної прокуратури ОСОБА_19 та ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, призначивши йому узгоджене між сторонами покарання у виді

- за ст.190 ч.4 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст.257 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

- за ст.187 ч.4 КК України у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ст.14 ч.1, 187 ч.4 КК України з застосуванням положень ст.68 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою період часу з 21.03.2017 року по 7.05.2021р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбув в рамках кримінального провадження основне призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно положень ст.72 ч.4 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1/4 від загальної суми 43729,30 гривень - а саме 10932,33 гривень, пов`язаних із залученням експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за №522/5547/17 (Пр.№1-кс/522/5200/17) від 23.03.2017 року, якою був накладений арешт на дві мікрофлеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ, фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn скасувати в цій частині за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Речові докази дві мікро флеш-карти на 32 ГБ і 512 МБ, фотоапарат марки Canon Power Shot А495» Mn, які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - продовжувати зберігати у визначеному місці до прийняття остаточного рішення відносно інших осіб, відносно яких на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, після чого перевести у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку з застосуванням спеціальної конфіскації відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Пересипський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3