Справа № 555/682/25
Номер провадження 1-кп/555/187/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000087 від 13.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне Рівненської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2024, яка набрала законної сили 04.05.2024 (справа №555/81/24), був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Також, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 01.03.2025 згідно постанови серії ЕНА № 4171609 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2024, діючи умисно, з метою невиконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 12.03.2025, приблизно о 15 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Аudi 80» з номерними знаками НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Андріївській, що в м.Березне, Рівненського району Рівненської області, де був зупинений на підставі п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання про те, що йому було відомо про прийняте судове рішення, згідно якої його було позбавлено права керування транспортними засобами. Однак траплялись випадки, коли йому було необхідно використовувати транспортний засіб. Так, зокрема, 12.03.2024 року він із колегою їхали на роботу, за кермом був його колега ОСОБА_7 , однак у них закінчився бензин і вони викликали автомобіль, який би їх відбуксирував до заправочної станції, проте ОСОБА_8 сказав, що не має навичок керувати автомобілем, який буксирують, а тому обвинувачений сів за кермо. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що усвідомлює протиправність своєї поведінки, зазначив, що подібне більше не повториться.

Показання обвинуваченого співпадають з об`єктивними даними, добутими при огляді місця події території вулиці Андріївській, що в м.Березне, Рівненського району Рівненської області, де було зупинено автомобіль марки «Аudi 80» з номерними знаками НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 (протокол огляду місця події від 12.03.2025 року та фототаблиця до нього).

Відповідно до протоколу огляду диска від 18.03.2025 року та фототаблиці до нього встановлено, що на відеозаписі відображається обстановка по вул. Андріївській в м. Березне, Березнівської ТГ Рівненського району Рівненської області. В цей момент поліцейський автомобіль рухається по дорозі, в подальшому слідує за двома автомобілями, що рухаються попереду, а саме автомобіль типу бус на м`якій сценці тягне автомобіль червоного кольору, у якого увімкнена аварійна сигналізація, та зупиняють останні о 15.40.08 год., під час зупинки чітко видно що за кермом знаходиться особа чоловічої статі із окулярами на обличчі та у темній бейсболці (фото 1,2). О 15.40.19 год. працівник поліції виходить із службового авто та наближається до зупиненого легковика, після чого поліцейський повідомляє про проведення відеофіксації (фото 3). Далі водій виходить із автомобіля на вулицю (фото 4). В подальшому відбувається спілкування між учасниками, під час якого о 15.40.55 водій повідомляє що не має посвідчення водія (фото 5). В подальшому, під час спілкування із водієм, ОСОБА_9 о 15.42.08 год. встановлює особу водія, ким є ОСОБА_4 (фото 6). О 15.42.26 год. поліцейський ОСОБА_10 повідомляє, що ОСОБА_4 позбавлений права керування транспортними засобами, на що водій не заперечує (фото7). Далі о 15.42.29 год. поліцейський повідомляє водієві, що не можна керувати транспортними засобами, на що водій промовляє фразу «...я зрозумів...що ми будемо робити із ситуацією...дальше...так само у мене часунемає, так само у Вас є робота...» (фото 8). Далі поліцейський о 15.44.18 год запитує у ОСОБА_4 «на скільки позбавлені...на 5 років?» після чого водій повідає «ні на три», (фото 9).

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2024, яка набрала законної сили 04.05.2024 (справа №555/81/24), ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Також, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 01.03.2025 згідно постанови серії ЕНА № 4171609 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу.

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у своєму змісті абсолютно чітко передбачає заборону особі здійснювати таке керування на визначений судом строк.

Згідно доктрини адміністративного права суть кожного адміністративного стягнення полягає у застосуванні певних правообмежень безпосередньо до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (принцип персональної відповідальності). І в цьому відношенні безпосереднім виконавцем судового рішення про позбавлення права керувати транспортними засобами є особа, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Таким чином, згідно досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 , який був позбавлена права керування транспортними засобами, як водій порушував Правила дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності, а також і 12.03.2025 року керував транспортним засобом.

Такі дії ОСОБА_4 , на думку суду, свідчить про ухилення останнього від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.382 КК.

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

ІІІ. Призначення покарання.

3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Сторона захисту просить призначити мінімальне покарання у виді штрафу, покликаючись на те, що він щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

3.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - ще щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - відсутні.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання орган місцевого самоврядування компрометуючими даними на особу не володіє.

Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість призначення особі покарання у виді штрафу, визначивши його у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.382 КК України.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Речові докази: оптичний диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1