Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1515/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/581/25
Категорія ч.5 ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/1515/25 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2025,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення за ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII) за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить своїм рішенням задовольнити його клопотання зарахувавши строк попереднього ув`язнення за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024 з 27.07.2017 по 15.0.8.2018 та 24.07.2019 по 24.02.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, наголошує, що в даному випадку призначення покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України (вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024), по суті є призначенням покарання в одному кримінальному провадженні, а тому щодо нього підлягає застосування ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII). Зазначає, що слід взяти до уваги норми ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.08.2018 (справа №663/537/17), та зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27.07.2017 по 15.08.2018 року та з 24.07.2019 по 24.02.2024 коли він утримувався під вартою як попередньо ув`язнений у межах розгляду справи №761/31038/16-к до ухвалення вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який наголосив на порушення судом першої інстанції права засудженого на захист, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження вищезазначені вимоги КПК України судом першої інстанції не виконані.

Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Право обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст.59, 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених ст.129 Основного Закону.

Забезпечення права людини на захист закріплено у ст.11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950.

Відповідно до вимог ч.3 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, крім питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд якого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Частиною 5 ст.539 КПК України, визначено, що в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор… Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з матеріалів провадження №279/1515/25, вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024 ОСОБА_8 засуджено за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено відповідне покарання (а.п.21-31).

Згідно з ч.3 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначеного цим вироком та вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 та Соломенського районного суду м.Києва від 13.06.2023, призначено остаточне покарання засудженому ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 7-и років 4-х місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

В свою чергу, вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 09.02.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч.ч.3, 5 ст.185, ст.70 КК України (а.п.55-66) до остаточного покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_8 , у відповідності до норм ст.12 КК України, засуджено за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення ч.5 ст.185 КК України.

При цьому, у відповідності до вимог ст.52 КПК України, участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів провадження №279/1515/25, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.48, 49, 52, 539 КПК України, не забезпечив участь захисника у цьому кримінальному провадженні, чим суттєво порушив права засудженого ОСОБА_8 на захист, що на думку апеляційного суду є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

За вище наведених обставин, ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме порушено право на захист засудженого, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення за ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII) за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024, - скасувати та призначити новий розгляд судового провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :