Справа № 643/7297/25
Провадження № 1-кс/643/2471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 08.04.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003838 від 19.03.2025 за ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 08.04.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003838 від 19.03.2025 за ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364 КК України в обґрунтування якої зазначила, що слідчою під час винесення оскаржуваної постанови не дотримані вимоги ст. 55 КПК України та не враховано, що кримінальним правопорушенням їй завдано як моральної, так і матеріальної шкоди, докази чого скаржниця надала слідчій.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу та дала пояснення відповідно до викладених в ній обставин.

Слідчий, прокурор до суду не з`явились, причин неявки не повідомили, заперечень на скаргу, матеріалів кримінального провадження слідчому судді не надали, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши викладені в скарзі обставини, слідчий суддя дійшов висновку що скарга має бути задоволена, так як оскаржувана постанова містить посилання лише на норми кримінально-процесуального закону, однак не на обставини, встановлені під час розслідування чи докази, надані заявником, що робить постанову необґрунтованою та немотивованою всупереч вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти, крім іншого, втрати немайнового характеру внаслідок душевного дискомфорту, переживань, страждань, ускладнень особистого життя, що спричинені фізичним болем та стражданнями, які особа зазнала внаслідок протиправних дій, інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя, що стались внаслідок кримінального правопорушення або інших незаконних дій чи бездіяльності.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В оскаржуваній постанові слідча зазначає, що про очевидність та достатність підстав, про які йдеться в ч. 5 ст. 55 КПК України, можуть свідчити: - очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; - відсутність шкоди у особи, яка подала відповідну заяву; - очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбаченого ч. 1 ст. 55 КПК України; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально характеристики кримінального правопорушення. На підставі цього слідча робить висновок, що підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою відсутні.

Проте перелічені слідчою ознаки є загальним для визначення очевидності та достатності підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, однак вони не конкретизовані стосовно цього кримінального провадження та безпосередньо ОСОБА_3 . Докази, надані ОСОБА_3 для підтвердження факту завдання їй моральної та фізичної шкоди не досліджені та не проаналізовані, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що ці докази не підтверджують факту завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Таким чином слідчий суддя вважає оскаржувану постанову, всупереч вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, належним чином немотивованою, внаслідок чого вона має бути скасована, отже скарга підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 08.04.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0003838 від 19.03.2025 за ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1