Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/229/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 389/1315/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року, якою стосовно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чигирин, Черкаської області, громадянки України, працюючої на посаді лікаря-інфекціоніста, голови ВЛК лікаря-терапевта КНП "Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка" Знам`янської міської ради, заміжньої, інваліда ІІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.06.2025, з визначенням застави 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Начальник слідчого відділення відділу поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 06.02.2025.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконний вплив на свідків. Також слідчий у клопотанні зазначив про неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.06.2025, з визначенням застави 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Задовольняючи вказане клопотання, слідчим суддею зазначено про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконний вплив на свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід - домашній арешт згідно якого заборонити підозрюваній залишати домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку.

Покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з Кропивницького району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання

та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні, за винятком випадків їх спільної участі у проведенні необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій і лише в обсязі, необхідному для виконання завдань кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги особа підозрюваної, вік підозрюваної, раніше не судима, є інвалідом 3 групу, має на утриманні чоловіка ветерана війни із інвалідністю 2 групи, має постійне місце проживання, за яким мешкає разом із чоловіком, донькою та онукою, позитивно характеризується як за місцем проживання та і за місцем роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що вказує на те, що ОСОБА_7 не є суспільно небезпечною особою.

ОСОБА_7 працює лікарем інфекціоністів у КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» Знам`янської міської ради Кіровоградської області, тобто має постійне джерело доходу.

Ризики передбачені п.п. 1,2,3 ч.1 ст.177 КПП України, жодними доказами не підтверджуються, а навпаки спростовуються поведінкою самою ОСОБА_7 , а саме - після інкримінованого їй злочину, остання органам досудового розслідування не перешкоджала, не намагалась залишити місце події.

Перебуваючи під домашнім арештом підозрювана не зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім того на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, працівники поліції мали можливість вилучити не обхідну документацію.

ОСОБА_7 не має жодного сенсу незаконно впливати на свідків, так як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надають показання, що вони були присутні тільки під час обшуку службового кабінету №14, тобто їхні показання не доказують і не спростовують вину підозрюваної.

При цьому прокурором не надано жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст.177 КК України, тому захисник вважає, що стосовно ОСОБА_7 можливо обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі.

Крім того, слідчий суддя не врахувала ч.2 ст. 181 КПК України, згідно якої домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Захист вважає, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, що складає 211960 гривень, не є співрозмірним із інкримінованим їй злочином у вигляді отримання неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США, що згідно офіційного встановленого Національним банком України курсом гривні до долару США складає 20587,65 гривень.

Стосовно альтернативної міри запобіжного заходу - домашній арешт, то захисник зазначає, що ОСОБА_7 буде перебувати за адресою свого проживання та реєстрації.

Виходячи з наведеного захисник вважає, що при розгляді клопотання органу досудового розслідування, слідчим суддею не виконано вимоги ст. 177, 178, 196 КПК України, не оцінено всі обставини в сукупності, а в самій ухвалі не аргументовано жодного висновку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділенням відділу поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 06.02.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 16.04.2025 об 11:24 год. за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

16.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Начальник слідчого відділення відділу поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 на строк 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.06.2025.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваній заставу в розмірі 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.. 00 коп.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про наявність обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваної, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог п. 2, ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про визначення підозрюваній застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 грн.

Всупереч доводам апеляційної скарги, слідчим суддею враховано обставини кримінального провадження в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, даними про особу підозрюваної, тяжкістю та суспільною небезпекою інкримінованого їй кримінального правопорушення є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , аніж тримання під вартою із визначенням застави, колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про можливість застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу як домашній арешт апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням застави.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Також, не виключена ймовірність того, що підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не виключена ймовірність того, що остання у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні зі свідками та іншими підозрюваними, може здійснювати на них вплив з метою перешкоджання надання ними повних та достовірних показань або їх спонукання до зміни або відмови їх від раніше наданих показань.

Матеріали провадження не містять, а стороною захисту не надано належних медичних документів, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою за станом її здоров`я або неможливість, у разі необхідності, отримання нею належної медичної допомоги.

Інші доводи апеляційної скарги захисника висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4