УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на незаконне затримання та позбавлення свободи пересування ОСОБА_5 , в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на незаконне затримання та позбавлення свободи пересування ОСОБА_5 , в порядку ст. 206 КПК України.

Дана скарга обґрунтовується тим, що 14 грудня 2024 року о 10 год. 35 хв. поблизу ТЦ "Городок" за адресою: м. Київ, вул. Степана Бандери, 23, ОСОБА_5 затримали співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 та поліцейський, незважаючи на те, що він є заброньований відповідно Наказу Мінекономіки №15195 від 21.06.2024 про бронювання військовозобов`язаного. З того часу зв`язку з ОСОБА_5 немає, його місцеперебування невідоме. Чи поміщений ОСОБА_5 на гауптвахту, чи тримається іншим уповноваженим органом після перебування - заявнику невідомо.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 просить слідчу суддю перевірити факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для цього витребувати в ГУНП в м. Києві 40108583 (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601) та ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_1) інформацію про поточне місцеперебування ОСОБА_5 та документи, які достеменно доводять, що ОСОБА_5 був затриманий та наразі позбавлений свободи пересування - законно.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити із зазначених у ній підстав. Так, заявник повідомив, що 16.12.2024 йому стало відомо про те, що його працівника ОСОБА_5 затримали біля ТЦ «Городок». Також звернув увагу, що ОСОБА_5 є заброньованим працівником, однак був зупинений працівниками ТЦК, які забрали його із собою для з`ясування вказаних обставин, повідомив, що у «Резерв +» у ОСОБА_5 статус «заброньований» незаконно змінено на «анульовано у зв`язку із звільненням з роботи». Водночас, заявник вказав, що ОСОБА_5 працює у нього у ТОВ «Промінь БЦ» як керівник структурного підрозділу. Станом на зараз йому відомо, що ОСОБА_5 відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 , формально він пройшов ВЛК та визнаний придатним до проходження військової служби. Працівники ТЦК відвезли його за адресою: АДРЕСА_2, а сьогодні вночі відправили у НОМЕР_2 бригаду у ІНФОРМАЦІЯ_4. Повідомив, що з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 він звернувся у різні суди м. Києва.

Вислухавши доводи заявника ОСОБА_3 , ретельно дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідча суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Правилами про підсудність забезпечується також рівність усіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України).

У свою чергу, імперативні вимоги ст. 206 КПК України встановлюють загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

В силу вимог ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

У свою чергу, п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на закріплену в п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України дефініцію, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Як встановлено у ході судового розгляду, ОСОБА_5 14.12.2024 був зупинний працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , пізніше доставлений за адресою: АДРЕСА_2. Після успішного проходження ВЛК останній був відправлений до НОМЕР_2 бригади, яка дислокується ІНФОРМАЦІЯ_5

Із наведеного слідує, що ОСОБА_5 не утримується на території Шевченківського району м. Києва, а відтак, останній перебуває поза межами територіальної юрисдикції слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Разом з тим, станом на день розгляду скарги ОСОБА_4 відсутні відомості щодо здійснення стосовно ОСОБА_5 досудового розслідування у кримінальному провадженні, що у свою чергу свідчить про відсутність у слідчої судді повноважень на здійснення судового контролю у даному випадку.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 , в інтересах якого у порядку ст. 206 КПК України звертається заявник ОСОБА_6 зі скаргою, не утримується в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а тому у слідчої судді відсутні підстави для вжиття заходів щодо перевірки законності затримання ОСОБА_5 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст. ст. 26, 206, 208, 304, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_4 на незаконне затримання та позбавлення свободи пересування ОСОБА_5 , в порядку ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 20 грудня 2024 року о 11 год. 10 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1