Справа № 405/8294/24
провадження № 1-кс/405/1177/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 30.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001214 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 до Подільського районного суду м. Кропивницького від слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 та просить його задовольнити із викладених у ньому підстав, вказав на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, прокурор додав, що відносно ОСОБА_5 до суду скеровано обвинувальний акт за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речових та у цьому кримінальному провадженні до неї застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак ОСОБА_5 продовжила вчиняти аналогічні злочини. Також прокурор стверджує, що ОСОБА_5 розуміла, що ОСОБА_7 здійснює продаж наркотичних речовин і сама також їх продавала.

Слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що фактичного ОСОБА_5 затримано о 06 год. 00 хв., коли почався обшук; у дитячій кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 знайдено ряд пакетів з речовиною; захисник просив провести експертизу, оскільки вважає, що працівник поліції з прізвищем « ОСОБА_8 » підкинув його; вважає оперативні закупки сфальсифікованими; захисником наголошується на тому, що це кримінальне провадженні сфальсифіковано, можливо, з метою помсти; доказів того, що ОСОБА_5 буде на когось впливати не надано; розмір застави вважає непомірним; вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана підтримала захисника, вважала за можливе застосувати до неї менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; наголосила, що доступ до будинку був вільний.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 30.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001214 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2025, 06.05.2025 о 11 год. 14 хв., ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Однак, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до ст. 209 КПК України, шляхом підкорення або примусу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, з моменту коли розпочався обшук за місцем її проживання. Згідно протоколу обшуку від 06.05.2025, обшук за адресою: АДРЕСА_1 , розпочався 06.05.2025 о 06 год. 00 хв., а тому, моментом її фактичного затримання в розумінні ст. 209 КПК України, є саме 06.05.2025 о 06 год. 00 хв.

06.05.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до якого, ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисного, протиправного діяння у сфері обігу психотропних речовин, обрав предметом своєї незаконної діяльності психотропну речовину - метамфетамін, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 2, Список 2) віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежений.

Усвідомлюючи неможливість здійснення запланованих злочинних дій одноособово, розуміючи необхідність втягнення у їх реалізацію особи співучасника, з цією метою, в кінці 2024 року до вчинення протиправної діяльності втягнув свою співмешканку ОСОБА_5 , з якою досяг спільної згоди про збут за спільним місцем проживання психотропної речовини метамфетамін, обіг якої обмежено.

Усвідомлюючи протиправність злочинних дій, ОСОБА_5 надала свою згоду та вступила у злочинний зговір, спрямований на отримання прибутку від незаконної діяльності у сфері психотропних речовин.

Так, під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що вищезазначена група осіб у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 24.12.2024, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного плану, придбав з метою подальшого збуту поліетиленовий пакетик на зіп-застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 20.01.2025 № СЕ-19/112-25/716-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,107 г.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила придбання психотропної речовини, з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, у невстановлений під час досудового розслідування час, але з моменту придбання і до моменту збуту, тобто, не пізніше 24.12.2024, за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, з метою подальшого збуту, зберігали за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , поліетиленовий пакетик на зіп - застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта від 20.01.2025 № СЕ-19/112-25/716-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, вагою 0,107 г.

Таким чином, зберігаючи до моменту збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила зберігання психотропної речовини, з метою збуту.

В подальшому, на підставі постанови прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури, працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої було встановлено, що 24.12.2024 в період часу з 12:32 год. по 12:47 год. ОСОБА_7 переслідуючи спільну з ОСОБА_5 мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисного, протиправного діяння у сфері обігу психотропних речовин, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, а саме в коридорі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, передав в обмін на грошові кошти ОСОБА_9 , пакетик на застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 20.01.2025 № СЕ-19/112-25/716-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,107 г, обіг якої обмежено.

Таким чином, шляхом особистого продажу, отримавши, у якості оплати, грошові кошти в сумі 1200 грн. (тисяча двісті гривень), банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки, тим самим ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинила збут психотропної речовини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що продовжуючи вчиняти злочинні дії, ОСОБА_7 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше близько 13 год. 30 хв. 27.01.2025, за невстановлених слідством обставин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись єдиним з ОСОБА_5 умислом отримання прибутку від незаконної діяльності у сфері психотропних речовин, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту пакетик на зіп-застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/2515-НЗПРАП від 25.02.2025 року містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1346 г, обіг якої обмежено.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила придбання психотропної речовини, з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому, ОСОБА_7 , психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, у невстановлений під час досудового розслідування час, але з моменту придбання і до моменту збуту, тобто, не пізніше близько 13 год. 30 хв. 27.01.2025, за невстановлених обставин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, з метою подальшого збуту зберігали за місцем їх спільного проживання: АДРЕСА_1 , поліетиленовий пакетик на зіп - застібці, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка, згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/2515-НЗПРАП від 25.02.2025 року, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1346 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, зберігаючи до моменту збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила зберігання психотропної речовини, з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому, на підставі постанови прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури, працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої було встановлено, що близько 13 год. 30 хв. 27.01.2025 ОСОБА_7 , переслідуючи спільну з ОСОБА_5 мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисного, протиправного діяння у сфері обігу психотропних речовин, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, а саме в коридорі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, передав в обмін на грошові кошти ОСОБА_9 , пакетик на зіп - застібці, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/2515-НЗПРАП від 25.02.2025 року містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1346 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, шляхом особистого продажу, отримавши, у якості оплати, грошові кошти в сумі 1200 грн. (тисяча двісті гривень), банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки, тим самим ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинила збут психотропної речовини, вчинене повторно.

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що продовжуючи вчиняти злочинні дії, ОСОБА_7 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше близько 16 год. 49 хв. 16.01.2025, за невстановлених слідством обставин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись єдиним з ОСОБА_5 умислом отримання прибутку від незаконної діяльності у сфері психотропних речовин без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту пакетик на зіп-застібці з речовиною кристалічного походження жовтого кольору, яка згідно висновку експерта 25.02.2025 № СЕ-19/112-25/2516-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1303 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила придбання психотропної речовини, з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому, ОСОБА_7 , психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, у невстановлений під час досудового розслідування час, але з моменту придбання і до моменту збуту, тобто, не пізніше близько 16 год. 49 хв. 16.01.2025, за невстановлених обставин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, з метою подальшого збуту, зберігали за місцем їх спільного проживання: АДРЕСА_1 , поліетиленовий пакетик на зіп - застібці, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта 25.02.2025 № СЕ-19/112-25/2516-НЗПРАП, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1303 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, зберігаючи до моменту збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила зберігання психотропної речовини, з метою збуту.

В подальшому, на підставі постанови прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури, працівниками поліції було проведено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої було встановлено, що близько 16 год. 49 хв. 16.01.2025 ОСОБА_5 , переслідуючи спільну з ОСОБА_7 мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисного, протиправного діяння у сфері обігу психотропних речовин, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, а саме в коридорі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, передала в обмін на грошові кошти ОСОБА_9 , пакетик на зіп - застібці, в середині якої знаходилась кристалічна речовина жовто-коричневого кольору, яка, згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/2515-НЗПРАП від 25.02.2025 року, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,1346 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, шляхом особистого продажу, отримавши, у якості оплати, грошові кошти в сумі 1200 грн. (тисяча двісті гривень), банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки, тим самим ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 переслідуючи єдиний злочинний умисел, вчинила збут психотропної речовини.

Крім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що продовжуючи вчиняти злочинні дії, ОСОБА_7 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше близько 06.05.2025, за невстановлених слідством обставин, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись єдиним з ОСОБА_5 умислом отримання прибутку від незаконної діяльності у сфері психотропних речовин без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту поліетиленовий пакет на зіп-застібці з кристалічної речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/6241-НЗПРАП від 06.05.2025 року, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,026 г., обіг якої обмежено.

Таким чином, отримавши у володіння психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи спільний злочинний умисел, вчинила придбання психотропної речовини, з метою збуту, вчинене повторно.

06.05.2025, в період часу з 06:00 год. по 08:30 год., під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 22.04.2025, за адресою: АДРЕСА_2 - місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено поліетиленовий пакет на зіп-застібці з кристалічної речовиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/6241-НЗПРАП від 06.05.2025 року, містить психотропну речовину метамфетамін, вагою 0,026 г., обіг якої обмежено, яку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , повторно, незаконно зберігала з метою збуту.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту свідків ОСОБА_10 від 06.11.2024, ОСОБА_11 від 06.01.2025, протокол про результати контролю за вчинення злочину від 24.12.2024, з якого знято гриф секретності, висновок експерта від 20.01.2025 №СЕ-19/112-25/716-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, протокол про результати контролю за вчинення злочину від 17.01.2025, висновок експерта від 25.02.2025 №СЕ-19/112-25/2516-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 від 06.01.2025, 18.02.2025, ОСОБА_12 від 18.02.2025, протокол про результати контролю за вчинення злочину від 28.01.2025, з якого знято гриф секретності; висновок експерта від 25.02.2025 №СЕ-19/112-25/2515-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів; протокол про результати проведення НСРД аудіо, -відео контроль особи від 28.01.2025, який проводився відносно ОСОБА_7 ; протокол про результати проведення оперативно-технічних заходів зняття інформації з електронних комунікаційних мереж: контроль за телефонними розмовами від 28.01.2025 відносно ОСОБА_13 ; протоколи обшуку від 06.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 ; висновок експерта від 06.05.2025 №СЕ-19/112-25/6241-НЗПРАП за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, у якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься категорії тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідчий суддя також вважає про доведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від їх давання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України

Також є реальним ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 має статус обвинуваченої у іншому кримінальному провадженні, де вона обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаному з обігом наркотичних засобів, належних висновків для себе не зробила, і продовжила вчиняти кримінальні правопорушення, які за своїм складом є умисними та з метою незаконного збагачення.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке за законом їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років; раніше не судима, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 одружена, має неповнолітнього сина, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, відомостей про стан здоров`я підозрюваної не надано, за її обвинуваченням у суді перебуває на розгляді обвинувальний акт, наявні вагомі докази про вчинення нею злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину у якому вона підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження її права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити її належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя критично відноситься до доводів захисника щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження, оскільки на цій стадій розгляду слідчий суддя не встановлює належність та допустимість доказів, тобто тих дій, що має вчиняти суд під час розгляду кримінального провадження по суті. З приводу здійснення працівниками поліції недозволеним методів слідства, на які наголошував захисник, то такі обставини не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжний заходів, а мають встановлюватись під час розгляду кримінального провадження по суті, або під час проведення досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України», а саме: закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризику, що дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, даних про її особу, слідчий суддя вважає визначити заставу 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та не вбачає підстав для встановлення виключного випадку та можливості виходу за межі, які визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, як того просили слідчий та прокурор.

Саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявного ризику і такий розмір підозрюваний або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 06 год. 00 хв. 06.05.2025 по 04.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 07.05.2025 по справі № 0001214 від 30.10.2024.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_5 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , на строк до 04.07.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Кропивницького, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , іншими підозрюваними: ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , за винятком їх спільної участі в процесуальних, слідчих діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрювана ОСОБА_5 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 , вважається такою, що до неї застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому вона буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваній, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14