Справа № 755/4476/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "24" квітня 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 03.02.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця села Лелюхівка, Новосанжарського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.11.2024 вироком Дніпровського районного суду міста Києва, за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, 02.12.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 17000 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою яка періодично вживає наркотичні засоби, знайшов фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, а саме з наркотичним засобом, обіг якого обмежений - метадон (фенадон) в м. Києві, біля дачного масиву «Русанівські сади», який він підняв, впевнившись, що це наркотичний засіб, помістив блістер до кишені куртки в яку був одягнений, став незаконно зберігати при собі, тим самим вчинивши незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту для власного вживання.

Приблизно о 15:28 хвилин, 03.02.2025 перебуваючи за адресою: м. Київ, по вул Шептицького 1/2, працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено з кишені куртки, в яку він був одягнений, фрагмент блістеру з двома таблетками білого кольору, який останній зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/7692-НЗПРАП від 14.02.2025: в наданих на дослідження таблетках білого кольору, міститься наркотичний засіб та рослин, обіг якої обмежено - метадон (фенадон). Maca метадон (фенадон) в речовині становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком №1 «наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, обіцяє стати на шлях виправлення та лікуватись. Також, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог статті 66 КК України суд визнає, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого кримінального правопорушення та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, в ході судового розгляду встановлено, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21.11.2024 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з урахуванням вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України після ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2024 року та застосувати ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2024 року, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000гривень, з урахуванням ч.4 ст. 70КК України, даний вирок виконувати самостійно.

Вказане узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 КК України, викладеною в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі 760/26543/17.

В ході судового розгляду встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Запобіжний захід судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 14.02.2025 №СЕ-19/111-25/7692-НЗПРАП у розмірі 3183,60 гривень.

Питання, щодо речових доказів, суд вирішує, в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21.11.2024 року, та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 день.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та/або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2024 року, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3183 гривень 60 к.

Речові докази:

-наркотичний засіб метадон масою 0.044 г, який постановою від 18.02.2024 року визнано речовим доказом, зберігати до набрання вироком законної сили, та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя