Справа № 191/4105/25
Провадження № 1-кс/191/623/25
У Х В А Л А

іменем України

16 серпня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Синельникове, Дніпропетровська обл., громадянин України, не працює, неодружений, з середньою освітою, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.12.2019 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 14.09.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11.01.2021, із застосуванням положень ч.ч.1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнений 16.08.2024 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 6 днів.

у кримінальному провадженні № 0000885 від 30.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із вказаним з клопотанням, яке обґрунтовує тим, що СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000885 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво кримінальним провадженням забезпечується Синельниківською окружною прокуратурою Дніпропетровської області.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025 строком на 90 діб - до 05.11.2025.

Законом України № 2117-IХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03 березня 2022 року внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Досудовим слідством встановлено, що 30.07.2025 приблизно о 12 год. 20 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 перебував на території

Синельниківської ЦМЛ СМР за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Миру 52, де побачив автомобіль ВАЗ-21013 помаранчевого кольору, всередині якого перебував ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи у вищезазначений час та місці ОСОБА_6 побачив в салоні вказаного автомобілю, на задньому пасажирському сидінні сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 та всередині якої знаходився пустий гаманець коричневого кольору, у зв`язку з чим, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_6 у вищезазначений час та місці реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, скориставшись тим, що вікна транспортного засобу відчинені, шляхом вільного доступу, руками проник до салону автомобілю ВАЗ-21013 на передньому сидінні якого перебував ОСОБА_7 та з поверхні заднього сидіння забрав сумку чорного кольору, всередині якої знаходився пустий гаманець коричневого кольору, однак під час вчинення злочину був помічений ОСОБА_7 , який намагався його зупинити, у свою чергу ОСОБА_6 усвідомлюючи, що його злочинні дії були виявлені, з метою завершення свого умислу на незаконне заволодіння чужим майном та уникнення кримінальної відповідальності, втік з місця його вчинення, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 , матеріальний збиток на суму 905,00 грн.

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 30.07.2025 приблизно о 11 год. 53 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, всередині якого знаходилась сумка чорного кольору в якій зберігались грошові кошти в сумі 4200,00 грн.

Так, у вказаний час, перебуваючи у зазначеному місціу ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, скориставшись тим, що передні пасажирські двері вказаного автомобілю не замкнені, відчинив їх, та руками проник до салону автомобілю, після чого забрав сумку чорного кольору в якій зберігались грошові кошти в сумі 4 200,00 грн.

У подальшому, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_8 на суму 4 200,00 грн..

Таким чином встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

01.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено достатньо підставі для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наступні обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.07.2025; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2025;протоколами огляду місця події від 30.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.08.2025; протоколом огляду предмета від 01.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2025 та іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати реалізації завдання кримінального провадження, враховуючи, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: так, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи повідомлення його про підозру у вчиненні тяжкихкримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність призначення реального покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння; 3) Незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_6 відомі їх анкетні дані та місце проживання/роботи. 5) Вчинити інше кримінальне правопорушення: ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, при цьому останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні умисних злочинів, що свідчить про можливість вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень. Вказані обставини свідчать про його стійку антисоціальну налаштованість, зневажливе ставлення до вимог закону та високу ймовірність повторного вчинення правопорушень.

При цьому доходячи до висновку про наявність таких ризиків, сторона обвинувачення, звертає увагу суду, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити, таким чином орган досудового розслідування вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_6 зможе вчинити дії для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків, є необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. Водночас, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо з наступних причин: 1. особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійної уваги та контролю з боку правоохоронних органів; 2. особиста порука - на адресу органу досудового розслідування та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку; 3. застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу. 4.домашній арешт - не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як місцеперебування ОСОБА_6 , особи з якими він спілкується, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного злочину ще триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінального правопорушення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваного. Дані обставини вказують на необхідність. застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачени хч. 4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що виключено такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спрямований на забезпечення та виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а головне в даному випадку, попередження та своєчасне припинення вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності та переховування від правосуддя.

У зв`язку з цим, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів; визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.. У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені

ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Також пояснив, що він має доньку 7 років, з якою разом не проживають, проживає з матір`ю. На аданий час готовий йти воювати. Визнає, що дійсно вчинив дані злочині, оскільки йому були потрібні гроші.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування - Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області 30.07.2025 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 30.07.2025 року, вбачається, що ОСОБА_8 просив притягнути до відповідальності невстановленого чоловіка, який 30.07.2025 року викрав з його автомобілю борсетку з документами та грошовими коштами в сумі приблизно 17800 грн..

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.08.2025 року, ОСОБА_8 по фото №2 впізнав особу, яка скоїла крадіжку його майна.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 30.07.2025 року, вбачається, що ОСОБА_7 просив притягнути до відповідальності невстановленого чоловіка, який 30.07.2025 року відкрито заволодів барсеткою (сумкою) з документами.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.08.2025 року, ОСОБА_7 по фото може впізнати особу, яка скоїла крадіжку його майна.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 01.08.2025 року, останній пояснив, що : «..30.07.2025 року близько 12 год. я знаходився на території лікарні м. Синельникове, яка розташована по вул. Миру,52… Я стояв біля дерева неподалік від автомобіля ВАЗ 2106 жовтого кольору. В цей час я побачив як ОСОБА_11 підбіг до авто та вихватив барсетку і побіг у приміщення лікарні..»».

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. У рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя враховує, що докази про підозру ОСОБА_6 в вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушення є вагомими та приймає до уваги такі обставини, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, має не зняті та непогашені у встновленому законом порядку судимості, офіційного місця роботи не має, про що свідчить відсутність у нього джерела доходу, не одружений, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває в реєстрі наркологічних та психічних хворих КНП «Синельниківська ЦМЛ», постановою слідчого від 13.08.2025 року оголошений у розшук, які в своїй сукупності є достатніми вважати про існування з боку підозрюваного ОСОБА_6 спроб вчинити дії, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування у даному випадку більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, враховуючи обставини та характер кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , а також інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до ч.1,2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Крім того, частиною 3 ст.183 КК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно правил ст.ст. 182, 183 КПК України слідчий суддя визначає підозрюваному розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме, до 14 жовтня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 26239738, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ , Код банку отримувача (МФО): 820172, Рахунок отримувача: UA0017442.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом;

не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Повний текст ухвали складено 19.08.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1