Єдиний унікальний номер справи 183/9648/24
Провадження № 1-кс/183/1034/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красний Сулін Ростовської області Російської Федерації, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, заміжньої, військовослужбовиці військової служби за контрактом, яка проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії-дозиметриста 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «штаб-сержант», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 14 квітня 2022 року № 0000184.

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в межах кримінального провадження від 14 квітня 2022 року № 0000184 подане клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 ,про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти, строком на 60 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянці ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 4 ст. 408 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що штаб-сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії-дозиметриста 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «штаб-сержант, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24 лютого 2022 року, самовільно, з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, залишила місце служби і покинула район виконання завдання відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , поблизу с-ща Новопсков Старобільського району Луганської області. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ураховуючи особу підозрюваного, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному слідчим у клопотанні письмово.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання, зазначивши, що обставини, покладені в обґрунтування підозри, не відповідають дійсності, вважала ризики не доведеними. Просила у задоволенні клопотання відмовити та застосувати заставу у мінімальному розмірі 242 240 грн.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що копію клопотання вона отримала, три години з того часу пройшло, заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримала позицію захисника, просила у задоволенні клопотання відмовити та застосувати заставу у мінімальному розмірі 242 240 грн.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

14 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 внесено відомості за фактом дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 408 КК України.

18 вересня 2024 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000184 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у порядку ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 1, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 03 червня 2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04 червня 2025 року об 11 год. 20 хв. громадянку ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 03 червня 2025 року.

05 червня 2025 року громадянці ОСОБА_5 у присутності захисника повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у кримінальному провадженні № 0000184.

Так, штаб-сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії-дозиметриста 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «штаб-сержант, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24 лютого 2022 року, близько 04 год. 00 хв., самовільно, з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, залишила місце служби і покинула район виконання завдання відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , поблизу с-ще Новопсков Старобільського району Луганської області, проводячи час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, до моменту поки не була затримана співробітниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, а саме до 05 червня 2025 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази, в їх сукупності, та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.

При розгляді доказів, наданих стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , щодо ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, щодо імовірності його виникнення, з огляду на особу підозрюваної, яка не має офіційного джерела доходу, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

При цьому, під час судового розгляду клопотання установлено, що підозрювана ОСОБА_5 зареєстрована та до моменту затримання проживала у с-щі Марківка Луганської області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Відомостей про те, що підозрювана має постійне місце проживання на підконтрольній Україні території, матеріали клопотання не містять, та стороною захисту слідчому судді не надано.

Також слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана, будучи військовослужбовицею, може вплинути на свідків, які разом з нею проходять військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. При оцінці ймовірності цього ризику, слідчий суддя враховує його наявність у сукупності із існуванням ризику летальності, що його створює підозрювана, у тому числі у зв`язку з її доступом до зброї, як дійсної військовослужбовиці та вчинення кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється в умовах воєнного стану.

Одночасно, слідчий суддя вважає недоведеними ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на відсутність доказів наявності у підозрюваної судимості, чим спростовуються доводи сторони обвинувачення про можливість підозрюваної спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею ураховані положення законодавства щодо неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Також, слідчий суддя ураховує вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваної, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, те, що дії, які інкримінуються підозрюваній, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці. Зазначене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із зазначених вище обставин, а також з урахуванням характеристики підозрюваного з місця служби та враховуючи інші данні, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави підозрюваному.

Щодо визначення місця застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що діючий кримінально-процесуальний закон, у тому числі, з метою проведення ефективного досудового розслідування, надає право слідчому визначати місце перебування підозрюваного, у зв`язку з чим, клопотання сторони обвинувачення щодо визначення в ухвалі слідчого судді місця застосування запобіжного заходу є таким, що не в повній мірі відповідає процесуальному закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 14 квітня 2022 року № 0000184) - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 липня 2025 року включно.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 15 год. 30 хв. 09 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1