ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Справа № 597/90/25

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 01.01.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина У?раїни, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не війсь?овозобов`язаного, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2024 ро?у Заліщиць?им районним судом Тернопільсь?ої області, за результатами розгляду прото?олу про адміністративне правопорушення серії ААБ №004503 від 19.01.2024 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Коде?су У?раїни про адміністративні правопорушення, винесено постанову у справі №597/109/23, я?а набрала за?онної сили 13.02.2024 ро?у, та відповідно до я?ої ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Коде?су У?раїни про адміністративні правопорушення та на?ладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподат?ованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права ?ерування транспортними засобами стро?ом на один рі?.

Одна?, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність в?азаної постанови суду, з метою неви?онання постанови суду щодо позбавлення права ?ерування транспортним засобом, маючи реальну можливість її ви?онати, підриваючи авторитет органів правосуддя У?раїни, в порушення ч.2 ст.13 За?ону У?раїни «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до я?ого судові рішення, що набрали за?онної сили є обов`яз?овими до ви?онання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території У?раїни, ухилився від ви?онання постанови суду, що набрала за?онної сили, а саме 11 липня 2024 ро?у о 19 годині 50 хвилин ?ерував транспортним засобом «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по польовій дорозі, що розташована між селами Нир?ів та Торсь?е Чорт?івсь?ого району, Тернопільсь?ої області, де був зупинений працівни?ами поліції за порушення Правил дорожнього руху У?раїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів У?раїни від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та, стосовно ОСОБА_7 працівни?ами ВП № 4 (м.Заліщи?и) Чорт?івсь?ого РУП ГУНП в Тернопільсь?ій області с?ладено прото?ол про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 ро?у серії ААД №450748 за с?оєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а та?ож винесено постанови про на?ладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпе?и дорожнього руху, зафі?соване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2586349 від 11.07.2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та серії ЕНА №2586427 від 11.07.2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України умисне неви?онання постанови суду, що набрала за?онної сили.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, згідно обвинувального акту.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає, визнання вини, щире ?аяття, а?тивне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, не встановлені.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини вчинення правопорушень, дані про особу обвинуваченого, та доходить висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч.1 ст.382 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Суд також враховує, що призначення покарання у виді штрафу є недоцільним, оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження про стягнення штрафу у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, що свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх діянь, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ч.1 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

На переконання суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.ст.50, 65, 66, 67, 75, 76 КК України та керуючись ст.ст.349, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8