Справа № 203/2427/25
Провадження № 1-кс/0203/1531/2025
УХВАЛА

17 квітня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2025 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась старший слідчий СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому слідчий просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти на загальну суму 10000,00 грн, опечатані та поміщені до спеціального пакету PSP 1362615, вилучені в ході огляду 08.04.2025 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий вказала, що 08.04.2025 року слідчим було проведено огляд за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 102, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав грошові кошти на загальну суму 10000,00 грн. Грошові кошти були опечатані та поміщені до спец. пакету PSP 1362615. Вказані грошові кошти були визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні. Також 09.04.2025 року про підозру було повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.04.2025 року, судову справу №203/2427/25, провадження №1-кс/0203/1531/2025, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 16.04.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначено судом на 17.04.2025 року, в яке учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання. Слідчий подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримала клопотання у повному обсязі.

Слідчий суддя на підставі положень ст. ст. 138, 172, ч. 4 ст. 107 КПК України розглянув клопотання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За відомостями з витягу з ЄРДР від 08.04.2025 року, кримінальне провадження №0000956, 08.04.2025 року до ЧЧ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 08.04.2025 року приблизно о 21:52 годині невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Скоропадського, біля буд. №1, відкрито шляхом ривку викрала грошові кошти в сумі 10000 грн, що належать ОСОБА_6 , чим спричинила матеріального збитку.

Постановою слідчого від 09.04.2025 року було визнано потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.04.2025 року, слідчим було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 102. Проведеним оглядом встановлено, що місцем огляду є відкрита ділянка місцевості біля узбіччя дороги поблизу буд. 102 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпрі. У ході проведеного огляду було виявлено грошові кошти в сумі 10000 грн у громадянина ОСОБА_4 , які було вилучено та опечатано до спец. пакету PSP 1362615.

Постановою слідчого від 09.04.2025 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, грошові кошти у розмірі 10000 гривень, котрі опечатано до спеціального пакету PSP 1362615. За змістом постанови слідчий вказала, що 08.04.2025 року нею було проведено огляд за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 102, де свідок ОСОБА_4 видав зі своєї сумки грошові кошти у розмірі 10000 гривень.

09.04.2025 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Також у ході судового розгляду справи були досліджені рапорт, постанови, протокол, заява, протокол допиту потерпілого, протокол огляду місця події, заява ОСОБА_7 про добровільну видачу грошових коштів, протоколи роз`яснення права на захист, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_5 , протоколи допитів свідків, довідка, протоколи пред`явлення особи до впізнання, постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, протокол перегляду відеозапису, листи, запити, відповіді на запити, інформація про особу ОСОБА_4 , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, постанова про визнання представником свідка (законного представника), постанова про залучення психолога, доручення, диплом психолога, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частин 1, 2, 3, 4, 5, 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частини 3 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу , у разі скасування арешту.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норм КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного огляду, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ході судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна слідчим суддею була встановлена наявність визначених КПК України підстав для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Оскільки слідчим доведено, з огляду на вимоги ст. ст. 98, 167 КПК України, що вилучене у ході проведеного огляду майно грошові кошти у розмірі 10000,00 грн має ознаки речових доказів та може мати зв`язок з предметом кримінального правопорушення, а також наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне у повному обсязі задовольнити клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000956 від 08.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 08.04.2025 року, відповідно до протоколу огляду місця події від 08.04.2025 року, з метою збереження речових доказів, а саме на:

- грошові кошти у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1