У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/388/21

№ 1-кп/183/1574/25

19 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001446 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цугол Могойтуйського району Читинської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , мотивувавши його тим, що 12.02.2025 ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та відносно обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважав, що на теперішній час ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на нічний, зокрема не залишати місце проживання обвинуваченим з 23.00 години до 06.00 години ранку, оскільки обвинувачений бажає працевлаштуватись та має батька похилого віку, надавши на підтвердження своїх слів гарантійний лист керівника підприємства ОСОБА_10 та копію пенсійного посвідчення батька ОСОБА_4 - ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників щодо можливості зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, та повідомив, що бажає влаштуватися на роботу реалізатором на зазначеному у гарантійному листі підприємстві, а внаслідок дії запобіжного заходу він позбавлений такої можливості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 з цілодобового домашнього арешту на нічний, зокрема не залишати місце проживання обвинуваченим з 23.00 години до 06.00 години ранку, оскільки обвинувачений бажає працевлаштуватись та заробляти гроші на життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та повідомив, що бажає служити в ЗСУ та мобілізуватись, враховуючи це, наразі займається отриманням відповідного відношення.

Представник потерпілого вважав недоцільним змінювати обвинуваченим запобіжний захід з цілодобового на нічний, оскільки сам по собі цей запобіжний захід вже є достатньо м`яким, та просив задовольнити клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.

Перед судом прокурором доведено, що на теперішній час ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися.

Зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який вчинено групою осіб, та в результаті вчинення якого настала смерть потерпілого. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Тому розуміючи наслідки завершення судового розгляду, ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання. Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 08.05.2020 за ч.1 ст.358, ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі та встановленням судом іспитового строку 1 рік, та обвинувачується у вчинення тяжкого злочину в період встановленого судом іспитового строку. Вказані обставини свідчать про наявність ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі наявності у ОСОБА_3 можливості вільного пересування.

Стороною захисту достатніх доказів на обґрунтування позиції для зміни запобіжного заходу з цілодобового на нічний домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_3 суду не надано.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.

Перед судом прокурором доведено, що на теперішній час ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України продовжує існувати та не зменшився.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який вчинено групою осіб, та в результаті вчинення якого настала смерть потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від суду з метою ухилення від покарання.

Надані стороною захисту докази на обґрунтування позиції для зміни запобіжного заходу з цілодобового на нічний домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 суд наразі оцінює як такі, що хоч і підтверджують бажання обвинуваченого працевлаштуватись, однак на даній стадії кримінального провадження, не є достатньо переконливими для того, щоб суд міг бути впевненим у належній процесуальній поведінці останнього, у разі зміни йому часу дії домашнього арешту.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що відносно кожного окремо обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 доцільно продовжити дію застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 20 червня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту застосованого до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 20 червня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1