УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 рокуСправа № 495/5899/21
Номер провадження 1-кп/495/277/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001023 від 14.06.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чижиківка Звенигородського району Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого із вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

23.07.2021 на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2020 за №0001023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 23.07.2021 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_8 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2025 № 274 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 25.11.2024 та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.02.2025 зазначена справа розподілена судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 . Кримінальне провадження отримано суддею 12.02.2025.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

12 червня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи біля будинку N?33 по вул. Шевченко в м. Білгород-Дністровський Одеської області між потерпілим громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник конфлікт в ході якого ОСОБА_9 маючи прямий умисел на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, взявши в руку камінь та тримаючи камінь в правій руці наніс один удар в область лівої завушної ділянки голови, далі продовжуючи свої противоправні дії тримаючи камінь в правій руці наніс ще один удар в область лівої бокової поверхні тулуба, а також тримаючи камінь в правій руці кинув його в потерпілого та попав область коліна лівої ноги.

Таким чином ОСОБА_6 умисно наніс громадянину ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівої бокової поверхні тулуба, лівого коліна, лівої вушної ділянки голови, згідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) зазначені ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_6 органом, який проводив досудове розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

08.04.2025 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання мотивоване тим, що подія правопорушення мала місце 12.06.2020. Відомості до ЄРДР внесені 14.06.2020. Обвинувальний акт направлений до суду 21.07.2021. Відповідно, станом на сьогоднішній день, строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого є таким, що сплив. Процесуальні строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в цій справі вже давно спливли, що унеможливлюєїї подальшии розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнає, та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давностів притягнення віпповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

В силу дії ч. 4 ст. 286 КПК в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Таким чином, суд перейшов до розгляду такого клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали та просили закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити його від кримінальної відповідальності. Обвинувачений вказав, що йому зрозумілі наслідки задоволення судом такого клопотання.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважав, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності. Надав характеризуючі дані на підтвердження того, що особа за відповідний період інших злочинів не вчиняла.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 категорично заперечили щодо задоволення такого клопотання. Представник потерпілого зазначив, що вважає, що обов`язковою умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є визнання факту, що така особа вчинила кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, відтак закриття кримінального провадження на теперішній час є передчасним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України.)

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст.74, ст.49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду, а також можливе на будь-якій стадії судового провадження.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту, вбачається, що подія мала місце 12.06.2020.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином, з 12.06.2020 строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України спливли.

З матеріалів справи не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 за час провадження досудового розслідування та судового провадження ухилявся від органів досудового слідства та суду. Таким чином перебіг строку не зупинявся і не переривався.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_6 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку.

Разом з тим у судовому засіданні обвинувачений не лише не заперечив проти закриття провадження з відповідних підстав, а й сам звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Таким чином, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що подане клопотання підлягає до задоволення.

Доводи представника потерпілого про те, що невизнання обвинуваченим своєї вини та заперечення факту вчинення ним кримінального правопорушення, позбавляє суд можливості звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК та закрити кримінальне провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, є необґрунтованими з огляду на таке.

За змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на ці положення закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, 128, 284-286, 288, 369-372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001023 від 14.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом сем днів з дня її проголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 02.09.2025 о 16.55.

Суддя ОСОБА_11