Справа № 526/2369/25
Провадження № 1-кс/526/273/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 01.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, зареєстрована та фактично проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не працює, раніше в силу ст. 89 КК України не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

25 липня 2025 року до Гадяцького районного суду звернувся слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП в Полтавській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на час досудового слідства, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вказуючи, що 03.06.2025 близько 13 год. 00 хв.ОСОБА_5 , в період дії правового режиму воєнного стану на території України, запровадженого Указом Президента України №64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (із продовженням строку його дії Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025),під час перебування на вулиці Гетьманській в місті Гадяч, Миргородського району, Полтавської області, де на лаві, поблизу Гадяцького ліцею № 1 імені Олени Пчілки, помітила смартфон марки «Honor 8X» моделі «JSN-L21» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який залишив без нагляду та власником якого являється ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне, незаконне заволодіння чужим майном.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 здійснила крадіжку мобільного телефону «Honor 8X» моделі «JSN-L21» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/117-25/14719-ТВ від 03.07.2025 - 3695 (три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, тим самим обернувши майно потерпілого ОСОБА_6 на власну користь.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдала ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3 695 грн. 54 коп.

Правова кваліфікація умисних протиправних дій ОСОБА_5 : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України).

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події; протоколом огляду і вилучення викраденого; показаннями потерпілого; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; показаннями підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту з підозрюваню ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю.

Під час досудового розслідування встановлено ризики, що вказують на необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України), а також наявність ризиків, визначених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення звертає увагу на наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою за ч. 4 ст. 185 КК України: від 5 до 8 років позбавлення волі; вік та стан здоров`я ОСОБА_5 : підозрювана є працездатною, має стан здоров`я, яке достатнє для вчинення нею активних дій.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підтвердила свою причетність до вчинення злочину та повідомила, що співпрацює зі слідством і щиро жалкує про даний поступок.

Слідча суддя, перевіривши матеріали клопотання та заслухавши думку прокурора, доводи слідчого та підозрюваної, приходить до наступних висновків.

Відомості про дані події внесені до ЄРДР 01.07.2025 за № 0000350.

21.07.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України також передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 статті 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Слідчою суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор, а підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 КПК України переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. ОСОБА_5 усвідомлюючи, що буде позбавлений волі на тривалий час (до 8 років) за вчинення тяжкого злочину, може вільно скористатися введеним на території України воєнним станом і покинути територію України та виїхати на територію рф чи інших країн, що в подальшому унеможливить її виклики та прибуття до слідчого та/або суду, а своєчасна неявка підозрюваноїдля проведення процесуальних дій може істотно перешкодити виконанню процесуальних рішень по провадженню та існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрювана ОСОБА_5 ніде не працює, законних постійних доходів не має, а на прожиття та оплату за будинок і комунальні послуги необхідні грошові кошти.

Вищевказане дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може повторно вчинити кримінальні правопорушення з корисливих мотивів.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваній переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вона може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але неабсолютним, тому може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

На цьому етапі кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Переконання про необхідність застосування цього запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення (вчинений злочин є тяжким) і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином і за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі.

При цьому враховую, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, так як має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо.

Прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено наявність ризиків, які дають підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тому з метою забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде належним та пропорційним для неї на даній стадії досудового розслідування і є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Керуючись ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 від 01.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти строком на 2 (два) місяціна підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваній з часу отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1