Справа № 632/1979/24
провадження № 1-кп/632/93/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, має повну середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно ст. 75 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (проходив військову службу з травня 2005 року до травня 2007 року), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,(в режимі відеоконференції) -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засуджений 11 грудня 2023 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, відповідно ст. 75 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком один рік, скоїв протягом року після засудження кримінальне правопорушення-злочин у сфері обігу наркотичних засобів без мети збуту за таких обставин.

Так, 29 вересня 2024 року, близько 14:00 (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 перебував поблизу залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» у місті Харків. У цей час, достовірно знаючи, що метадон є наркотичним засобом, у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, для власного вживання.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, обвинувачений ОСОБА_4 того ж дня, без відриву в часі, через мобільний додаток «Telegram» замовив у невстановленої особи вищевказаний наркотичний засіб. Після цього, за допомогою мережі Інтернет, перерахував грошові кошти в сумі 200 гривень на рахунок, зазначений невстановленою особою, через платіжну систему «GlobalMoney». Згодом обвинувачений отримав у мобільному додатку «Telegram» повідомлення з локацією, за якою знаходилася «закладка» з наркотичним засобом метадоном.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу- методон без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 29 вересня 2024 року, близько 15:00 (точний час не встановлено), прибув за вказаною у повідомленні локацією. Підійшовши до огорожі, розташованої поблизу вокзалу станції «Харків-Пасажирський» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, він знайшов «закладку», а саме паперовий пакунок, усередині якого знаходилися дві таблетки з наркотичним засобом метадоном.

Переконавшись, що ніхто сторонній за його діями не спостерігає, достовірно розуміючи, що у вказаному паперовому пакунку маються таблетки, які мають у своєму складі наркотичний засіб - метадон, обвинувачений ОСОБА_4 взяв вищевказаний паперовий пакунок, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб - метадон. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 поклав вищевказаний блістер до кишені свого одягу, тим самим почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб - метадон, без мети збуту.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу метадону, обвинувачений ОСОБА_4 , зберігаючи при собі придбаний наркотичний засіб, скористався залізничним транспортом, а саме електропоїздом за маршрутом «Харків Лозова», рейс №7001 регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця». 29 вересня 2024 року він виїхав зі станції в місті Харків о 16:00, а приблизно о 18:17 прибув до станції «Лихачове», розташованої за адресою: Харківська область, м. Златопіль, вул. Залізнична, буд. 1, вчинивши тим самим незаконне перевезення наркотичного засобу метадону. Після прибуття до м. Златопіль Харківської області обвинувачений ОСОБА_4 попрямував до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

30 вересня 2024 року у проміжок часу з 05 год. 08 хв. до 05 год. 21 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 14, у 4-му мікрорайоні м. Златопіль Харківської області, добровільно видав працівникам ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, що було зафіксовано під час огляду місця події, дві таблетки, які містять у своєму складі наркотичний засіб «метадон», обіг якого обмежено (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, таблиця ІІ, список № 1), маса вказаного засобу (в перерахунку на масу речовини) склала 0,0495 грама, яку обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі без мети збуту, протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями обвинуввчений ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду (щодо дослідження доказів).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення проступку), які викладені в обвинувальному акті. При цьому зазначив, що не оспорює правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, свої інтереси вважав необхідними захищати самостійно, повністю визнає свою провину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 29 вересня 2024 року, близько 14:00 він перебував поблизу залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» у місті Харків. У нього виникло бажання придбати наркотичний засіб -метадон для власного вживання, при цьому йому було відомо, що обіг цієї речовини обмежено. Зазначений засіб він придбав у невстановленої особи через мережу Інтернет, сплативши 200 грн. Після цього отримав повідомлення із зазначенням місця розташування так званої «закладки». Цього ж дня, близько 15:00, він прибув за вказаною у повідомленні з додатку «Телеграм» адресою до огорожі, що розташована поблизу вокзалу станції «Харків-Пасажирський» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, де знайшов «закладку», а саме: паперовий пакунок, усередині якого знаходилися дві таблетки з наркотичним засобом метадоном. Зберігаючи при собі придбаний наркотичний засіб, залізничним транспортом, а саме електропоїздом, який курсував за маршрутом «Харків Лозова» (рейс №7001 регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця»), 29 вересня 2024 року він виїхав зі станції в місті Харків о 16:00 та прибув приблизно о 18:17 на станцію «Лихачове», розташовану за адресою: Харківська область, м. Златопіль, вул. Залізнична, буд. 1. Після прибуття до м. Златопіль Харківської області він ( ОСОБА_4 ) попрямував до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, наступного дня близько 5 години ранку, його зупинили працівники поліції на 4 мікрорайоні ум. Златопіль, і він добровільно видав дві таблетки, що містять наркотичний засіб метадон. Він шкодує про вчинене, засуджує свої дії та щиро кається, розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку. Запевняє, що зробив належні висновки й ніколи не повторить подібного. З розміром витрат на залучення експерта в загальній сумі 3183 грн 60 коп. погоджується.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, а також не оспорював кваліфікацію злочину за ч. 2 ст. 309 КК України, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження без дослідження доказів у повному обсязі, обмежившись допитом обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст зазначених фактичних обставин, чи не мають сумнівів щодо добровільності своєї позиції, а також, на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати визнані обставини в апеляційному порядку.

Отже, у межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд, визнав доцільним розгляд кримінального провадження здійснити в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у висунутому йому обвинуваченні доведеною повністю.

Отже, суд доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинив нетяжкий злочин, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У ході вивчення відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має повну загальну середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає разом із матір`ю, з якою підтримує добрі стосунки. Офіційно не працевлаштований, підробляє електрогазозварником на металобазі у своєму селі. Своє матеріальне становище оцінює як задовільне, допомагає матері. На обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних речовин чи алкогольної залежності не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Відомості про наявність психічних захворювань відсутні. Раніше був засуджений вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з установленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Згідно з повідомленням Миргородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, обвинувачений досі перебуває на обліку. За час перебування на обліку зарекомендував себе з негативного боку: допустив два пропуски реєстрації без поважних причин та вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , є високим, ризик небезпеки для суспільства є середнім, ОСОБА_4 не має готовності до зміни способу поведінки та переконань. Водночас, результати оцінки, проведеної органом пробації свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дотримуючись положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах, відповідно до вимог ч. 2 ст. 63 КК України. Водночас, на думку суду призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу є неможливим, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює, має лише підробіток, інших джерел для існування не має, а санкція частини 2 статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 34000 до 85000 грн.

Окрім того, під час судового розгляду встановлено, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено в період іспитового строку за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 71 КК України).

Водночас, суд обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, враховує рекомендації надані у пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчиненого ним злочину, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71, пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року, яке має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 3183 грн. 60 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути на користь держави з ОСОБА_4 .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався, за відсутністю клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року у виді 02 (двох) місяців обмеження волі, що, відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, у перерахунку становить 1 (один) місяць позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 01 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного затримання у порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерту загальною сумою 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

1) полімерний сейф пакет Експертної служби МВС України № 6116750 в якому знаходиться дві таблетки метадону, загальною масою - 0,0495г.- знищити;

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Златопільський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1