Справа № 212/6302/25
У Х В А Л А

31 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000715, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лозуватки Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановила таке.

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається.

До суду із зазначеним клопотанням звернувся старший слідчий. Обґрунтував клопотання таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 травня 2025 року приблизно о 20:50 год ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 перебували у своїх справах в районі зупинки громадського транспорту «Піонер» поруч з буд. 2 по вул. Едуарда Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу. У цей час поруч із цією зупинкою проходили раніше незнайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступили в словесний конфлікт. Під час цього конфлікту ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з мотивів гострої неприязні, без мети спричинення смерті заподіяв ОСОБА_8 такі тяжкі тілесні ушкодження руками та ногами: закриту травму грудної клітини, перелом п`яти ребер праворуч, травматичний пневмоторакс праворуч; ЗЧМТ, струс головного мозку, забійну рана лобної ділянки голови ліворуч; перелом кісток носа.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Клопотання слідчий обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей не має, отже, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривий Ріг або території України;

2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи, навчання, вчинив тяжкий злочин, тому може перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з необхідністю запобігання вищевказаним ризикам слідчий вважає, що до підозрюваного доцільно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 днів.

Позиція учасників у судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав. Звернув увагу на ту обставину, що підозрюваний продовжив переслідувати та бити потерпілого після того, як той намагався втекти.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати нічний домашній арешт для можливості працювати та відшкодувати шкоду здоров`ю, завдану потерпілому. Пояснив, що визнає своє провину, розкаюється. Пояснив також, що працює неофіційно на будівництві з 07:00 год до 19:00 год; проживає за адресою фактичного місця проживання разом з матір`ю та сестрою; батько власник квартири, в якій він проживає, на даний час з ними не проживає, тому що служить в ЗСУ.

Захисник також заперечила проти задоволення клопотання слідчого, просила застосувати домашній арешт на певний період доби за місцем фактичного проживання. Пояснила, що підозрюваний співпрацює зі слідством, нічого не приховує, видав добровільно одяг, який на ньому був під час подій, що послугували підставою для початку досудового розслідування. Бажає добровільно відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду. Його батько власник квартири, в якій проживає підозрюваний, та надав письмову згоду на застосування домашнього арешту у належній йому квартирі; документи були надані слідчому та долучені до матеріалів клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя встановила, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 30.05.2025 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України.

Рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 29.05.2025 (а. с. 6), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.05.2025 (а. с. 10), поясненнями ОСОБА_7 від 30.05.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а. с. 15-21) та пред`явлення йому особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2025 (а. с. 29-30), протоколом допиту підозрюваного (а. с. 37-38) підтверджуються обставини заподіяння тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 .

Відповідно до характеристики підозрюваного за місцем фактичного проживання від 31.05.2025 (а. с. 32) ОСОБА_4 характеризується позитивно, проживає за цією адресою понад 10 років.

Згідно з довідкою КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 30.05.2025 потерпілий ОСОБА_8 знаходиться на лікуванні в торакальному відділенні лікарні з 29.05.2025 з діагнозом: ЗТГК, перелом 4, 6, 7, 9, 10 ребер праворуч; травматичний пневмоторакс праворуч; ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки голови ліворуч; перелом кісток носа; вживання алкоголю (алкотест - 2,41%о).

Затримано підозрюваного 30.05.2025 о 18:50 годині. Повідомлення про підозру вручено 30.05.2025 о 20:30 год.

В ході допиту підозрюваного 31.05.2025 (а. с. 37-38) він детально описав події, що сталися; зазначив, що визнає свою вину та бажає відшкодувати шкоду потерпілому.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Застосовані норми права та оцінка суду.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин ( справа «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» («Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»; Заяви № 12244/86; 12245/86; 12383/86; Рішення від 30.08.1990, § 32).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З матеріалів, долучених до клопотання, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, однак кваліфікація такого правопорушення ще потребує перевірки: станом на час звернення із клопотанням про застосування тримання під вартою наявна лише довідка з лікарні щодо отриманих потерпілим травм. Натомість для кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України необхідний висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя погоджується з органом досудового розслідування щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. Однак не погоджується щодо відсутності міцних соціальних зв`язків у нього з огляду на заяву батька (а. с. 34), наявність місця постійної реєстрації, інформації з характеристики за місцем фактичного проживання про проживання там впродовж більше 10 років (а. с. 32), пояснень самого підозрюваного про проживання його у квартирі батька разом з матір`ю та сестрою.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного, та інші питання.

Стаття 178 КПК України містить вказівку на те, що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Ця стаття містить також вказівку на обставини, які можуть бути враховані. Однак перелік їх не вичерпний. Зокрема, мова може йти про врахування віку і стану здоров`я підозрюваного, репутацію, наявність судимостей, ризик летальності тощо.

Суддя, обираючи запобіжний захід у цій справі, оцінює як такі, що свідчать проти застосування до підозрюваного тримання під вартою, наступні обставини: недостатність життєвого досвіду, відсутність судимостей, його співпраця з органом розслідування, наявність міцних соціальних зв`язків, бажання самостійно відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду. Суддя також враховує обставину відсутності в матеріалах, долучених до клопотання слідчого, висновку судово-медичної експертизи про тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У цій справі сторона обвинувачення не довела обставини, передбаченої пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, статей 12, 177 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З огляду на це, суд вважає за необхідне призначити більш м`який запобіжний захід домашній арешт на певний період доби: з 21:00 год до 06:00 год. Суд вважає цей захід достатнім для запобігання ризику, встановленого судом. Застосування не цілодобового домашнього арешту, а на певний період доби обґрунтовується обставиною фактичної роботи підозрюваного та його бажанням працювати з тим, щоб відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби; його може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності він може бути продовжений.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 202, 395 КПК України, слідчий суддя постановила:

клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби з 21:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, тобто до 29 липня 2025 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з тим, щоб виконувати цю ухвалу.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у визначений період доби з 21:00 години до 06:00 години протягом усього часу домашнього арешту строком до 29 липня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки на весь строк дії домашнього арешту:

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за межі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання або реєстрації;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 , в період часу з 21:00 год до 06:00 год;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати до ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_4 , та контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками досудового розслідування протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 29.07.2025 року включно. Повний текст ухвали складений 02 червня 2025 року о 16:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1