24.07.25
Справа № 469/801/25
1-кп/469/273/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року с-ще Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000271 від 03 квітня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, освіта неповна середня, інвалідності не має, працює за наймом, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, відповідно до ст.89 КК України не судимого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України

Суд визнає доведеним, що водій ОСОБА_6 02 квітня 2025 року о 19.25 год. (темний час доби), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3.42 проміле), чим заздалегідь позбавив себе можливості об"єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, у порушення вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю понад 60 км/год. по сухій асфальтованій проїжджій частині вулиці Центральної селища Березанка Миколаївського району Миколаївської області в напрямку перехрестя з вулицею Степовою, перевозячи на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_7 .

Під час руху ОСОБА_6 , проявляючи протиправну недбалість, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 "б", 12.1, 12.4, 12.9"б" Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обрав безпечної швидкості руху у населеному пункті керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу зупинити свій транспортний засіб у межах видимості дороги, а навпаки, перевищив її, не врахував дорожню обстановку, під час виявлення перешкоди у вигляді паркану буд.№ 184 по вул.Центральній не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, внаслідок чого здійснив виїзд за межі проїзної частини та в подальшому допустив контактування із парканом будинку АДРЕСА_3 , спричинивши пасажиру ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у причинно-наслідковому зв"язку з його смертю, яка настала на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість за вказаним обвинуваченням, у вчиненому щиро розкаявся, висловив намір після ухвалення вироку пройти військову службу у ЗСУ, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював та пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 попросив його відвезти до с-ща Березанка; обвинувачений приїхав до ОСОБА_7 додому своїм автомобілем "ВАЗ 2101" та пішов у хату до потерпілого, де вживав алкогольні напої - горілку та спирт, подальших своїх дій не пам"ятає, але вважає, що вони достовірно викладені у обвинувальному акті. Прийшов до тями у патрульному автомобілі, коли надворі вже було темно, поліцейські його підвели до його "копійки", у якої була "пом"ята" передня частина", пізніше увечері поліція йому повідомила про смерть ОСОБА_7 .

Враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою винуватість та обставини, викладені в обвинувальному акті та надав показання, які узгоджуються з викладеними у обвинувальному акті обставинами, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо викладених у обвинувальному акті обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що зміст цих обставин зрозумілий учасникам судового провадження, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання, а також необхідних для вирішення долі речових доказів та судових витрат.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та призвело до смерті людини, а також відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, інвалідності не має, працює за наймом, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра, невропатолога та нарколога не перебуває, відповідно до ст.89 КК України є несудимим, раніше правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі у стані алкогольного сп"яніння, не вчиняв, що вбачається з довідок Єдиного обліку правопорушень та щодо судимостей особи.

Виходячи з викладеного та враховуючи позицію сторін кримінального провадження щодо призначення покарання у мінімальних межах, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому основне та додаткове покарання у мінімальних межах, передбачених кримінальним законом, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз відповідно до наданих актів становлять усього 39096,47 грн. та на підставі ст.ст.122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Власником речового доказу автомобіль "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні ВП №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, відповідно до тимчасового реєстраційного талону ХТА1856, є ОСОБА_8 , відомості про причетність якого до вчинення кримінального правопорушення відсутні, а тому відповідно до ч.9 ст.100 КПК України вказаний речовий доказ підлягає поверненню власнику, накладений на нього ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 11 квітня 2025 року року арешт на підставі ч.4 ст.174 КПК України необхідно зняти.

Вилучені під час огляду місця ДТП 03 квітня 2025 року з салону автомобіля "ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви, а саме змив речовини з поверхні важеля перемикання швидкостей, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467302, змив речовини з поверхні керма, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467301, змив РБК з поверхні правого боку панелі приладів, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467303, та вилучений 22 травня 2025 року у ОСОБА_6 зразок букального епітелію, який поміщений до паперового конверту з биркою NPU-5436701, які перебувають у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області, відповідно до вимог ст.100 КПК України слід знищити.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому, з врахуванням виду призначеного покарання, обвинуваченого слід тримати під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, тобто з 03 квітня 2025 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов"язані із залученням експертів, у розмірі 39096,47 грн.

Речовий доказ у справі - автомобіль "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні ВП №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, - повернути власнику ОСОБА_8 , знявши арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 11 квітня 2025 року.

Вилучені під час огляду місця ДТП 03 квітня 2025 року з салону автомобіля "ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви, а саме змив речовини з поверхні важеля перемикання швидкостей, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467302, змив речовини з поверхні керма, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467301, змив РБК з поверхні правого боку панелі приладів, поміщений до паперового конверта з биркою NPU-5467303, та вилучений 22 травня 2025 року у ОСОБА_6 зразок букального епітелію, який поміщений до паперового конверту з биркою NPU-5436701, які перебувають у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: