Справа № 148/1024/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000042 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Одаї, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Після 22:00 год. 01.04.2024 ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Магазиніще», що розташований за адресою: вул. М. Леонтовича, 96, м. Тульчин, Вінницька область, з метою придбати алкоголь, де між ним та продавцями вказаного магазину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла суперечка, через те, що ОСОБА_3 було відмовлено у продажі вказаного товару, після чого, в останнього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , нехтуючи нормами моралі та загальноприйнятими правилами поведінки, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, розпочав ображати присутніх в магазині осіб нецензурною лайкою, після чого, розпочав конфлікт з ОСОБА_5 , під час чого, висловлювався нецензурною лайкою та демонстрував нецензурний жест, показуючи середній палець правої руки в адресу останньої, після чого, ОСОБА_3 , не припиняючи свою протиправну поведінку, знаходячись навпроти ОСОБА_5 , наніс їй один удар правою рукою по обличчі справа.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_7 , знаходячись біля вхідних дверей магазину «Магазиніще», знову підійшов до ОСОБА_5 , яка перебувала в середині вказаного магазину, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, показуючи свою зверхність над оточуючими, за допомогою балону сльозоточивої дії (марка якого не встановлена) безпричинно розпилив сльозоточиву речовину в сторону ОСОБА_5 .

Внаслідок вищезазначених хуліганських дій, ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої вилиці та крововилива в проекції правого очного яблука, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, однак підтвердив, що саме він зображений на відеозаписі з камер спостереження магазину «Магазиніще», що він наносив удар потерпілій та показував жест.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, вона 01.04.2024 працювала на своїй зміні в магазині «Магазинище» де працює продавцем, та у вечірній час прийшов обвинувачений та почав вчиняти хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою в її бік, показував пальцями рук непристойні жести, коли потерпіла просила ОСОБА_3 покинути приміщення магазину, останній наніс їй один удар кулаком в праву сторону обличчя, в область вуха та ока, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми та синця, після чого, на виклик колеги приїхали працівники поліції та вже в їх присутності на порозі приміщення магазину, ОСОБА_3 розпилив в обличчя ОСОБА_5 слізогінний газ з балончика, який дістав з кишені своєї куртки.

Після вчиненого, на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду обвинувачений вибачення за свої дій не просив, а також ніякої шкоди не відшкодовував, щодо покарання, то просила призначити на розсуд суду, однак відповідно до законодавства

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надала покази, згідно яких приблизно після 22:00 год 01.04.2024 обвинувачений зайшов в магазин «Магазинище», де вона працює продавцем та в той день на зміні перебувала разом з потерпілою ОСОБА_5 , останній пішов у кондитерський відділ, де поклав собі у кишеню сирок, ОСОБА_6 поросила його викласти викрадене, на що той погодився. У подальшому свідок точно не пам`ятає, але вказала, що ніби то обвинувачений хотів придбати алкоголь, однак, йому не продали та відмовили, на що останній почав словесний конфлікт з ОСОБА_5 , ображав її нецензурною лайкою, показував непристойні жести пальцями рук, вдарив кулаком в область обличчя та у подальшому, після приїзду на виклик свідка працівників поліції, обвинувачений дістав з кишені куртки балончик та розпилив слізогінний газ в їх присутності, також поводив себе дуже зухвало.

Зважаючи на те, що обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав, але від дачі показів згідно ст. 63 Конституції України відмовився, його вина крім показів потерпілої та свідка, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами матеріалів кримінального провадження, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо реєстрації кримінального провадження № 0000042 від 02.04.2024, про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (а.с. 155);

- результатом медичного огляду № 77 від 02.04.2024, на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , складеного 02.04.2024 о 02:17 год, черговим лікарем КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, огляд проведено за допомогою пристрою «Драгер 6810», результат 1,54 % проміле (а.с. 162, 163);

- висновком експерта № 38 від 03.04.2024, відповідно до якого, на момент судово-медичної експертизи ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої вилиці та крововилива в проекції правого очного яблука. Ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупого (-их), твердого (-их) предмета (-ів), або співудару об нього (-их), можливо 01.04.2024 і відносить до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 169);

- постановою про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів що мають функцію відеозапису від 03.04.2024 (а.с. 170);

- протоколом про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів що мають функцію відеозапису від 03.04.2024 та додатком до протоколу (оптичний диск з відеозаписом) (а.с. 171, 172);

- постановою про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів що мають функцію відеозапису від 05.04.2024 (а.с. 173);

- протоколом про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів що мають функцію відеозапису від 05.04.2024 та додатком до протоколу (оптичний диск з відеозаписами) (а.с. 174, 175).

Дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд також враховую те, що під час дослідження у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Магазинище», обвинувачений підтвердив, що на вказаному відеозаписі саме він, що це він демонстрував нецензурний жест, що це він наніс удар потерпілій ОСОБА_5 та саме він розпилив слізогінний газ з балончику, який був у нього, в обличчя останній, тому суд беззаперечно прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, у судовому засіданні доведена в повному обсязі показами потерпілої, свідка, відеозаписом з камер спостереження, висновком судово-медичної експертизи, яким встановлено наявність та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок дій обвинуваченого і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який відповідно до довідки про судимість, в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 157, 165, 166), у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.с. 158), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння, поведінку обвинуваченого після скоєного, а саме: вибачення в потерпілої не просив, будь які дії щодо відшкодування шкоди не вчиняв, про що зазначила потерпіла, а під час судового розгляду кримінального провадження поводив себе зухвало на виклики не з`являвся, неодноразово піддавався приводу та оголошувався в розшук.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального проступку, особу винного, наявність обставини, що обтяжує покарання, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

На стадії досудового розслідування та під час судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його обрання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 296 КК України, ст. 369 - 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення цього вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: