ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1167/24
УХВАЛА

"21" травня 2025 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петриківка в залі суду клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000621 від 24.06.2024 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

Встановив:

19.05.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту грошових коштів в сумі 1700 доларів США, які були вилучені 18.04.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживав обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2024 по справі № 204/3689/24.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що грошові кошти були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, якою було прямо надано дозвіл на відшукання саме грошових коштів, а отже, вони не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, на яке не обов`язково має накладатися арешт. Крім того, санкція статті кримінального закону, за якою особі висунуто обвинувачення, серед іншого передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому відповідні грошові кошти можуть підпадати під ознаки майна, до якого може бути застосований такий вид покарання.

Суд вислухавши учасників судового провадження дійшов висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області розглядається обвинувальний акт від 01.07.2024 стосовно обвинуваченого.

18.04.2024 в рамках кримінального № від 13.07.2022 з якого в наступному були виділені матеріали досудового розслідування в окреме провадження №0000621, на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2024 по справі № 204/3689/24 було проведено обшук квартири, де фактично проживав обвинувачений. За результатами обшуку були вилучені, зокрема, грошові кошти в розмірі 1700 доларів США.

Як встановлено судом відповідна ухвала про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000621 не приймалася.

Таким чином, з огляду на викладене, відсутні підстави для скасування арешту, оскільки в межах даного кримінального провадження арешт на вказане майно не накладався.

Водночас слід зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В ухвалі про обшук від 15.04.2025 слідчим надано дозвіл провести обшук з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, та відшукання, зокрема, грошових коштів.

Таким чином, вилучені грошові кошти, щодо яких ухвалою суду прямо надано дозвіл на відшукання, відповідають ознакам, передбаченим частиною другою ст. 167 КПК України, та не належать до тимчасово вилученого майна. Відтак, відсутня необхідність у накладенні на них додаткового арешту в порядку ст. 171 КПК України.

Окрім цього, санкція статті кримінального закону, за якою особі пред`явлено обвинувачення, передбачає можливість застосування покарання у виді конфіскації майна, а отже, відповідні грошові кошти можуть вважатися майном, на яке може бути накладено таке покарання.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту у межах даного кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 350, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний тест ухвали буде складено та оголошено 22.05.2025 о 15:00 годині.

Суддя ОСОБА_1