Дата документу 22.04.2025
Справа № 334/4665/23
Провадження № 1-кп/334/211/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 07.05.2023 відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не є адвокатом чи депутатом, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

встановив:

06 травня 2023 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, знаходячись навпроти 5 під`їзду будинка АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_4 , внаслідок чого, спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з синцем та саднами, синець на лівій ділянці очної ямки з розповсюдженням на ліву виличну ділянку, крововилив під білкову оболонку лівого ока, синець на правій ділянці очної ямки, які самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, шо спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та вказав, що у нього не було умислу на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 , його дії щодо нанесення удару потерпілому викликані виключно з метою свого захисту.

Щодо обставин події, ОСОБА_5 пояснив суду, що 06.05.2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин він приїхав після нічної зміни на зупинку громадського транспорту «Управління ЗТЗ», де зустрівся зі своєю донькою ОСОБА_8 та разом пішли гуляти.

Приблизно о 20 годині, він зустрів ОСОБА_9 біля магазину «Сільпо» по вул. Руставі в м. Запоріжжя. ОСОБА_10 запропонував підвезти його разом з донькою до дому, на що він погодився. Разом вони під`їхали до 5 під`їзду будинка № 42 по вулиці Кияшка. ОСОБА_10 зупинив свій автомобіль - «BMW» синього кольору, вони вийшли з машини покурити. В цей час, він побачив, що до 6 під`їзду під`їхав мікроавтобус «Ореl», білого кольору та почав мигати фарами. Мікроавтобус стояв приблизно 3-5 хвилин. Було зрозуміло, що йому потрібно було проїхати. В свою чергу, він подав знак одним чи двома пальцями, щоб той від`їхав назад. Після чого, водій мікроавтобуса «Ореl», як потім стало відомо, що це ОСОБА_4 , відкрив вікно у мікроавтобусі та почав лаятися. Він підійшов до мікроавтобуса тримаючи цигарку в руках та попрохав його від`їхати назад, щоб ОСОБА_10 зміг виїхати. ОСОБА_4 сказав, що він чекає вже 30 хвилин та від`їжджати він не буде. Почувши словесне обурення, він направився у кінець мікроавтобуса, при цьому викинув недопалок цигарки, але куди саме не бачив. Саме в той же час він побачив, що ОСОБА_4 відкрив водійські двері та почав направлятися до нього. При цьому, у правій руці він тримав якийсь предмет, схожий на кусок труби, приблизно 40 см. Цим предметом він наніс мені один удар по голові, після чого, він відчув біль, похитнувся та впав, а піднявшись наніс удар по обличчю ОСОБА_4 , куди саме він не пам`ятає.

Обвинувачений доводив суду, що у нього не було намірів викидати недопалок цигарки у салон мікроавтобуса, де була дружину потерпілого. Його удар в обличчя потерпілого було викликано виключно з метою свого захисту. Про обставини вищезазначених подій, зокрема отримання тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_4 , він повідомляв працівникам поліції.

Також, ОСОБА_5 пояснював суду, що після конфлікту він повернувся до дому, де втратив свідомість. За медичною допомогою не звертався, оскільки вважав себе здоровим, проте 16.05.2023 знову втратив свідомість. 18.05.2023 він звернувся зі скаргами до КНП «Міська лікарня №9», де після обстеження, а саме комп`ютерної томографії головного мозку, у нього було виявлено ознаки лакунарного ішемічного інфаркту в басейні ПСМА, церебральної мікроангіопатії.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вважає, що органами досудового розслідування, невірно кваліфіковані дії ОСОБА_5 . Інкриміновані йому діяння підпадають під ознаки необхідної оборони, передбаченої ст.36 КК України. Тобто дії ОСОБА_5 (кількість ударів, їх локалізація, знаряддя, яким заподіяно удар) у цьому кримінальному провадженні свідчать про спрямованість на відвернення протиправних дій потерпілого, а спричинені легкі тілесні ушкодження заподіяно під час перебування у стані необхідної оборони.

Суд, заслухавши доводи сторін з боку сторони обвинувачення та сторони захисту, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Отже, незважаючи на позицію сторони захисту, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому проступку підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, досліджених в ході судового розгляду, а саме:

-Показами потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що 06.05.2023 року приблизно 20:43 він на своєму автомобілі марки Опель він заїхав у двір по вул. Кияшко та зупинився попереду авто, яке стояло біля будинку № 42 навпроти п`ятого під`їзду на обочині вузької дороги. Автомобіль був у кузові темного кольору. Марки автомобіля він не пам`ятає. Так як дорога була вузька він не міг об`їхати автомобіль, який стояв попереду. Деякий час він чекав поки водій даного автомобіля дасть змогу проїхати. Оскільки вікна авто були затемнені, він не міг дізнатися чи є водій в салоні авто чи ні. Згодом, він звернув увагу, що біля авто, стоїть компанія з трьох чоловік. Двоє чоловіків та дівчина. Чоловіки подивилися що позаду їх авто стоїть автомобіль, який чекає на проїзд, але продовжили розмовляти. Тоді він дав сигнал фарами, щоб його пропустили. Один з двох чоловіків підійшов до водійських дверей та грубим жестом дав зрозуміти, щоб він здав назад та пропустив його. Він відчинив двері свого автомобіля та сказав чоловіку, що він не правий, що так не робиться після чого, закрив двері свого авто.

При цьому, водій темного авто, який загородив дорогу, сів за кермо та різко здав назад, потім різко зупинився прямо біля бамперу його авто, створюючи аварійну ситуацію.

В свою чергу, він відкрив вікно та сказав, що так ніхто не робить, зав`язалася словесна перепалка. Другий чоловік, як потім з`ясувалося, що це ОСОБА_5 , підійшов зі сторони водійських дверей до його авто та почав грубо наполягати на тому, щоб він від`їхав. Це було сказано в ультимативній формі, на що він знов сказав, що так нормальні люди не роблять та зробив зауваження. В той час, коли вони з ОСОБА_5 «з`ясовували хто прав», ОСОБА_5 тримав руці сигарету. Потім, він мовчки кинув недопалок сигарети у салон його автомобіля, який впав на його дружину, яка сиділа поруч. Така поведінка дуже обурила його та він силою відштовхнув його від свого автомобіля. При цьому, ОСОБА_5 перечепився через мотузку, яка була прив`язана до кілків та впав на ґрунт. Піднявшись, ОСОБА_5 наніс йому кулаком правої руки один удар в область обличчя, а саме - у верхню ліву частину голови, у ліве око, ніс з лівої сторони. Відразу пішла кров з носу, він почав її витирати. Потім він сів у своє авто та від`їхав, щоб не заважати руху інших автомобілів, проте попередив ОСОБА_5 , що зараз повернеться та викликає поліцію. Коли він повернувся, ОСОБА_5 на місці не було. Повернувшись до дому, він відчув, що в нього набрякла ліве око, постійно текла кров з обличчя. Поліцію та швидку допомогу викликала донька з дому.

Потерпілий зазначив, що ОСОБА_5 вів себе агресивно та по хамськи, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди потерпілим не заявлено. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Він впевнений, що покарання має носити виховний характер та сподівається, що ОСОБА_5 має розуміти значення своїх дій, поважати старших за себе людей та визнавати свою провину там, де він не правий.

-Показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що 06.05.2023 року приблизно 20:43, вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 їхали до дому на мікроавтобусі білого кольору «Ореl». За кермом був чоловік. Вона сиділа на правому пасажирському сидінні. Вони проживають у будинку АДРЕСА_2 . Для проїзду до їх під`їзду, слід проїхати через двір упродовж будинку №42 по вул. Кияшко. Між дворові дороги дуже вузькі. Заїхавши у двір біля будинку № 42 навпроти п`ятого під`їзду стояв автомобіль чорного кольору (іномарка). Даний автомобіль заважав ним проїхати до свого під`їзду, тому чоловік зупинився та очікував, що чорна іномарка проїде, уступивши дорогу. Ми трохи почекали, потім чоловік показав сигнал фарами «уступи дорогу». Біля чорної іномарки стояли двоє чоловіків та дівчина. Чоловіки стояли курили та розмовляли. Вони побачили нас та зрозуміли, що їх автомобіль заважає нам проїхати, але при цьому продовжили розмовляти. Чоловік знов подав сигнал фарами щоб нам уступили дорогу, тоді водій чорної іномарки подав нам знак рукою, щоб ми здали назад та пропустили його. Обурені такою поведінкою, чоловік відкрив двері свого автомобіля та сказав водію чорної іномарки що він не правий та закрив двері свого авто. Чоловік сів за кермо чорного автомобіля, різко здав назад та потім різко зупинився прямо біля бамперу нашого авто. Така зухвалість обурила чоловіка ще більше. Він відкрив вікно та наголосом сказав чоловікам, що «Хто так робить?» Другий чоловік, який також стояв біля іномарки підійшов до них зі сторони водійських дверей та почав нецензурними словами вказувати чоловіку, щоб він від`їхав, тобто пропустив чорне авто, але її чоловік почав йому пояснювати, що його знайомий веде себе не дуже ввічливо, що це він повинен пропустити автомобіль, який продовжує рух та не заважати руху між дворами. Крім того, чоловік зробив зауваження, що вони стояли просто курили, замість того, щоб звільнити дорогу.

Таким чином, між її чоловіком та як потім стало відомо, ОСОБА_5 почався словесний конфлікт, який невдовзі перейшов у бійку. ОСОБА_5 кинув недопалок сигарети у салон їх автомобіля, який впав їй на ноги. Вона відчула печію але спочатку не акцентувала увагу на цьому, так як побачила, що її чоловік відштовхнув від дверей їх мікроавтобусу незнайомця. Той впав, а коли піднявся відразу вдарив її чоловіка кулаком правої руки в область обличчя. Удар прийшовся у ліве око та ніс. У чоловіка відразу пішла кров з носу, око набрякле. Коли незнайомець побачив кров, він припинив бійку, але ліктем почав бити стекла їх мікроавтобусу. Тоді чоловік сказав, щоб той нікуди ні йшов, а сам він підійде через хвилину та викликає поліцію. На той час, чорна іномарка вже поїхала, тому дорога була вільна, вона поїхали додому. Коли чоловік повернувся, во дворі вже нікого не було. Вдома вони викликали швидку допомогу.

ОСОБА_11 вважала за необхідне довести суду, що поведінка обвинуваченого була дуже агресивна. У той ситуації, де він явно був не правий, ОСОБА_5 поводив себе дуже зухвало.

Крім того, свідок зазначила, що у її чоловіка ОСОБА_4 не має в салоні автомобіля ніякої мантировки або будь яких інших предметів схожих на трубу або палицю.

Свідок ОСОБА_12 не міг бачити удар трубою, який наніс її чоловік, оскільки вона була в салоні мікроавтобуса та бачила, що свідок ОСОБА_12 вигулював свою собаку з іншої сторони міста події та фізично не міг бачити бійку.

-Показами свідка ОСОБА_13 який пояснив, що 06.05.2023 року у вечірній час він знаходився на Осіпенківському мікрорайоні м. Запоріжжя, їхав на своєму автомобілі «BMW - 518» д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору, у напрямку магазина «Сільпо». Біля магазину «Сільпо» по вул. Руставі в м. Запоріжжя, зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , з яким він вже знайомий протягом 20 років. Він був зі своєю донькою ОСОБА_8 . Протягом не тривалого часу вони поспілкувались, та він запропонував підвезти його та ОСОБА_15 за місцем їх мешкання, на що ОСОБА_16 дав свою згоду. Коли вони приїхали за місцем його мешкання, він зупинився біля 5 під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Усі втрьох вони вийшли з машини та вони з ОСОБА_5 залишилися біля автомобіля покурити. Через деякий час, біля 6 під`їзду зупинився мікроавтобус білого кольору. Водій мікроавтобуса почав подавати сигнал фарами, що означає, що автомобіль заважає руху мікроавтобусу. У свою чергу, він махнув рукою водієві мікроавтобусу щоб він сам від`їхав назад задля проїзду авто. Сів за кермо та здійснивши рух «заднім ходом», побачив, що мікроавтобус стоїть без руху. Тоді він заїхав на стоянку та вийшов з свого автомобіля, закрив його та направився до ОСОБА_14 щоб попрощатися. У той час коли він йшов до ОСОБА_16 , побачив, що двері у мікроавтобусі були відкриті та відкрите дверне скло. Водій мікроавтобусу замахнувся якимось предметом в бік ОСОБА_16 . В цей же час, донька ОСОБА_5 почала кричати. Підійшовши мікроавтобуса, побачив, що у водія «OPEL» розбитий ніс, з якого йшла кров. Він зрозумів, що удар водію мікроавтобусу наніс ОСОБА_17 . Самого удару він не бачив. Він запитав у потерпілого, чому він не від`їхав, на що чоловік обурився та запитав в свою чергу, чому ми тут стояли та курили. На крики почали підходити люди та почали запитувати у водія, навіщо він сюди приїхав. Після чого водій та жінка сіли до мікроавтобуса та поїхали у невідомому напрямку. Коли водій мікроавтобусу поїхав, він попрощавшись з ОСОБА_5 поїхав теж.

Свідок також пояснив, що ОСОБА_5 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але стан його задовільний. Чи наносив водій мікроавтобусу удар ОСОБА_5 він не бачив. Відповідно не бачив предмету схожого на трубу або палицю.

-Показами свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Його квартира знаходиться у 5 тому під`їзді. 06.05.2023 року у вечірній час він вийшов на вулицю на прогулянку зі своєю собакою. У цей час побачив, що біля його під`їзду стоїть мікроавтобус білого кольору «Ореl», водія якого він знає. Він мешкає у будинку АДРЕСА_4 . Біля під`їзду також стояв ОСОБА_17 , якого він також знає як сусіда. Поряд з ОСОБА_5 розмовляв з чоловіком, якого він раніше не бачив. Також біля ОСОБА_14 стояла його донька ОСОБА_18 . Проходивши поряд з мікроавтобусом «Ореl», почув як ОСОБА_4 кричав ОСОБА_19 , щоб він убрав автомобіль «BMW». У свою чергу ОСОБА_5 гласно відповів ОСОБА_4 щоб той почекав. При цьому, ОСОБА_4 увесь цей час знаходився у автомобілі. Згодом побачив, що ОСОБА_5 підійшов до водійської двері мікроавтобуса та між ним та ОСОБА_4 почалась груба розмова. Словесна перепалка мала нецензурну лайку та зводилась до того, що автомобіль BMV перекрив дорогу іншому транспорту. На пасажирському сидінні мікроавтобуса білого кольору «Ореl», знаходилась дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_20 . Після того, як ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 від`їхати назад, для того щоб автомобіль BMV від`їхав та звільнив дорогу, ОСОБА_4 відчинив двері та направився у бік ОСОБА_5 . Потім я побачив як ОСОБА_21 наніс один удар правою рукою у якій була труба приблизно 50 см. по голові ОСОБА_19 , який повернувся до нього. Після чого, вже ОСОБА_17 наніс один удар в обличчя ОСОБА_4 . Проте, самого моменту нанесення удару ОСОБА_5 ОСОБА_4 він не бачив, оскільки ОСОБА_5 стояв спиною. Той висновок що саме ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 він зробив з того, що донька ОСОБА_5 ОСОБА_18 , почала кричати, що б`ють батька.

Також, свідок додатково зазначав, що через два дні, він зателефонував ОСОБА_4 та прохав його зустрітися з ОСОБА_5 для примирення. ОСОБА_5 бажав вибачитися за спричинення тілесного ушкодження та навіть пропонував відшкодувати 1000 доларів шкоди, на що ОСОБА_4 погодився. Після зустрічі примирення не відбулося оскільки ОСОБА_4 вважав 1000 доларів у відшкодування шкоди занадто малою.

Крім показань потерпілого та свідків, стороною обвинувачення, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 були надані письмові докази, які досліджені судом, зокрема:

Протокол огляду міста події від 06.05.2023 року з фототаблицією до протоколу від 06.05. 2023, яким оглянуто ділянку дороги біля під`їзду №5 по вул. Кияшко будинок 42 у м. Запоріжжя, а також детально описано їх ширина дороги у дворі;

Протокол слідчого експерименту від 23.05.2023 року, який був проведений з 10 год.19 хв. до 10. Год.23 хв. за участю потерпілого ОСОБА_4 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Під час слідчого експерименту, ОСОБА_4 детально пояснив обставини події, які відбулися 06 травня 2023 року. Розташування транспортних засобів на ділянці дороги біля під`їзду №5 по вул. Кияшка у м.Запоріжжя. Місце падіння ОСОБА_5 , в той момент, коли ОСОБА_4 його відштовхнув від свого мікроавтобусу. Пояснив коли і як отримав удар в обличчя. До даного протоколу додано оптичний диск з написом на пакуванні «Слідчий експеремент за участю потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 112-116)

Протокол слідчого експерименту від 23.05.2023 року, який був проведений з 11 год.40 хв. до 11. год.51 хв. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , який у присутності свого захисника, статиста та понятих бу попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Під час слідчого експерименту, ОСОБА_5 пояснив обставини події, які відбулися 06 травня 2023 року. Розташування транспортних засобів на ділянці дороги біля під`їзду №5 по вул. Кияшка у м.Запоріжжя. Яким чином він викинув недопалок цигарки в бік відкритого вікна мікроавтобуса «OPEL». Місце його падіння в той момент, коли ОСОБА_4 його вдарив металевою трубою та як він впав. Пояснив коли і як наніс удар в обличчя ОСОБА_4 . До даного протоколу додано оптичний диск з написом на пакуванні «Слідчий експеремент за участю підозрюваного ОСОБА_5 (а.с. 117-121)

Висновок експерта № 742п від 07.05.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено закритий перелом кісток носа з синцем та саднами, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.1.а.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Синець на лівій ділянці очної ямки з розповсюдженням на ліву виличну ділянку; крововилив під білкову оболонку лівого ока; синець на правій ділянці очної ямки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.2.б.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Виявлений комплекс тілесних ушкоджень утворився від не менш ніж 5-ти травматичних впливів тупого предмета (предметів). Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи.

Висновок судово-медичної експертизи №863/к від 23.05.2023 року відповідно до якої судово-медична експертна комісія дійшла до висновку, що характер (перелом кісток носу, синці в обох очно-ямкових ділянках тощо), локалізація тілесних ушкоджень (зони розташовані одна біля одної) з урахуванням можливого просочування кров`ю жирової клітковини параорбітальної ділянки, дані проведення слідчого експерименту про характер травмуючого предмету (кулак людини діє на тіло як тупий предмет), локалізацію травматичного впливу та кількість нанесення ударів, експертна комісія вважає, що утворення даного комплексу тілесних ушкоджень від одного травматичного впливу в ділянку обличчя дещо ліворуч (носу, лівого ока) не виключається.

Висновок експерта № 864п від 23.05.2023 року, відповідно до якого, на тілі ОСОБА_5 будь яких видимих тілесних ушкоджень, слідів загоєння, які по давності могли б бути віднесені до строку вказаного в обставинах справи не виявлено. Ознаки лакунарного ішемічного інфаркту в басейні ПСМА; церебральної мікроангіопатії. Хронічний лівобічний гайморит. Поліп основної пазухи, який зазначений у протоколі комп`ютерної томографії головного мозку з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР на ім`я ОСОБА_5 , 1981 року народження, від 18.05.2023 року не має травматичного походження, а тому не може бути оціненим з точки зору судово-медичного експерта за ступенем тяжкості.

Приймаючи до уваги висновок експерта, суд критично віднісся до показів свідка ОСОБА_12 , щодо завдання ОСОБА_4 удару металевою дубинкою ОСОБА_5 , оскільки на тілі останнього відсутні будь які тілесні ушкодження.

Крім того, суд звернув увагу, що на запитання учасників судового провадження про обставини нанесення ОСОБА_4 удару металевою трубою ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_12 мав непослідовні відповіді. Детально пояснити про обставини спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_5 свідком не доведено.

Аналізуючи показання свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , суд вважає, що їх показання доводять винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо неповноти досудового розслідування органом дізнання, оскільки не було проведено одночасного допиту потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , з метою встановлення істини по справі та уточнення показань потерпілого, оскільки у відповідності до ст. 224 КПК України, не допускається одночасний допит у злочинах, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування, яким є правопорушення (проступок) передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, та не може бути проведений за участю свідків, потерпілого разом з підозрюваним.

Відповідно до частини першої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Принцип змагальності не вичерпується реалізацією положень статті 290 КПК України. Після передачі кримінального провадження до суду саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності.

На етапі досудового розслідування сторони відповідно до статті 290 КПК України повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні. Однак оцінка належності, достовірності та допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом.

З протоколу від 12.06.2023 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 вбачається, що стороною обвинувачення було дотримано вимоги КПК, оскільки надані стороні захисту в порядку ст. 290 КПК матеріали досудового розслідування містили відомості про всі докази, які останній має намір використати проти обвинуваченого в суді, в тому числі про речові докази, про їх місце знаходження. Обвинувачений своїм підписом засвідчив, що з матеріалами кримінального провадження ознайомлений у повному обсязі, заяв і клопотань не має.

Ознайомлюючись з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, обвинувачений та його захисники не заявляли про надання їм для ознайомлення речових доказів, які не зберігалися при матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, дослідивши всі докази, надані сторонами кримінального провадження, які суд визнав належними та допустимими, з`ясувавши відсутність у сторін клопотань щодо надання і дослідження інших доказів з метою доповнення судового слідства, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Позиція обвинуваченого та його захисника що стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів вини ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні, а його дії підпадають під ознаки необхідної оборони, передбаченої ст.36 КК України на думку суду, спрямована на перешкоджання встановленню істини у справі та уникнення покарання, суперечить сукупності досліджених письмових доказів та не узгоджується із показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_11 , та ОСОБА_13 , які на противагу узгоджуються між собою та з іншими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 , що після події 06.05.2023 року, він звернувся до лікарів зі скаргами на головну біль внаслідок удару металевою трубою, також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються висновком експерта № 864п від 23.05.2023 року.

Отже, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що умисел обвинуваченого був спрямований на нанесення тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило йому короткочасний розлад здоров`я.

Надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності у своєму взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених у скоєнні інкримінованих злочинних дій доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, який послався на розсуд суду, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив проступок умисно, своєї вини не визнав, він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню доньку. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

За вказаних обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого проступку, суд приходить до висновку, що за ч.2 ст.125 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, але яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді 240 годин громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним аналогічних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались. Арешт не накладався. Процесуальних витрат не понесено.

Питання речових доказів та документів суд вирішує згідно із вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1