Справа № 192/1573/25
Провадження № 1-в/192/412/25
Ухвала

Іменем України

07 серпня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про застосування ч. 2 ст. 74 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду клопотанням, просить застосувати до нього ч. 2 ст. 74 згідно із законом про «декриміналізацію».

ОСОБА_3 також подав заяву, у якій просить розглядати його заяву щодо декриміналізації без його участі.

Від установи виконання покарання до суду надійшла заява, за змістом якої просить проводити розгляд без представника адміністрації установи.

Прокурор подав клопотання, просить проводити розгляд клопотання відносно ОСОБА_3 без його участі, повідомляє, що вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, а саме, що слід звільнити від призначеного покарання ОСОБА_3 за епізодами викрадення на суму менш ніж 2 НМДГ.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 29 квітня 2022 року ОСОБА_3 був засуджений Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, двох років позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2020, визначивши остаточно до відбування шість років позбавлення волі. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 вчинив крадіжки 18.08.2020 на суму 5629,16 грн, 20.08.2020 на суму 4330,24 грн, 27.08.2020 на суму 5272,50 грн та на суму 3700,00 грн, 07.09.2020 на суму 6294,60 грн, 11.09.2020 на суму 307,00 грн та 1930,65 грн, 13.09.2020 на суму 13561,45 грн.

22 серпня 2022 року ОСОБА_3 засуджений Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська до покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року, остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

03 жовтня 2022 року ОСОБА_3 засуджений Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року у виді шести років позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді шести років позбавлення волі. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 вчинив крадіжки 21.02.2020 на суму 1266,67 грн, 23.02.2020 на суму 8318,00 грн, 05.05.2020 на суму 11085,56 грн та на суму 13062,67 грн, 15.05.2020 на суму 1923,05 грн, 16.05.2020 на суму 7682,67 грн, 24.05.2020 на суму 5649,99 грн, 10.06.2020 на суму 13841,37 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривня, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу - 2102 грн (1051 грн х 2).

Тобто, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 18.08.2020 на суму 5629,16 грн, 20.08.2020 на суму 4330,24 грн, 27.08.2020 на суму 5272,50 грн та на суму 3700,00 грн, 07.09.2020 на суму 6294,60 грн, 13.09.2020 на суму 13561,45 грн, 23.02.2020 на суму 8318,00 грн, 05.05.2020 на суму 11085,56 грн та на суму 13062,67 грн, 16.05.2020 на суму 7682,67 грн, 24.05.2020 на суму 5649,99 грн, 10.06.2020 на суму 13841,37 грн була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним з епізодів.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 11.09.2020 на суму 307,00 грн та 1930,65 грн, 21.02.2020 на суму 1266,67 грн, 15.05.2020 на суму 1923,05 грн за кожним з епізодів була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року та вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року був засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме крадіжки на суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що заяву засудженого потрібно задовольнити частково та звільнити його від покарання, призначеного цим вироком за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок 11 вересня 2020 року на суму 307,00 грн та 1930,65 грн.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок 21 лютого 2020 року на суму 1266,67 грн та 15 травня 2020 року на суму 1923,05 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1