Справа № 686/9237/24
Провадження № 1-кс/686/4024/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000117,

УСТАНОВИЛА:

21.04.2025 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти номіналом 1000 гривень серії ВС 5267924, вилучені 19.04.2025 у ході проведення обшуку затриманої ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування ними, із метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

У обґрунтування клопотання указав, що ОСОБА_5 не пізніше квітня 2024 року дізналась про наявність значного попиту на психотропну речовину, обіг якої обмежено сибутрамін, а також можливість його придбання у великих обсягах на території Республіки Молдова. Діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини обіг якої обмежено сибутраміну, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, не пізніше квітня 2024 року прийняла рішення про створення злочинної організації з чіткою ієрархічною структурою, де виступила як керівник (організатор).

З метою отримання на території Республіки Молдова замовлених ОСОБА_5 партій препаратів, що містять сибутрамін, та доставки їх до прикордонного з Україною міста Отач для подальшого переміщення з приховуванням від митного контролю до м. Хмельницький, остання залучила до злочинної організації громадян Республіки Молдова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими має близькі відносини.

До вищої ланки вказаної організації на основі добровільності та єдності злочинних намірів організатор залучила ОСОБА_8 , який проживає поблизу державного кордону з Республікою Молдова та має можливості організувати та забезпечити функціонування каналу переправлення психотропної речовини з Республіки Молдова. Виконуючи відведену йому роль та доручення організатора ОСОБА_8 керував діями підпорядкованої йому ОСОБА_9 , яка згідно плану злочинної організації отримувала від ОСОБА_6 на території м. Отач (Молдова) психотропну речовину сибутрамін, для доставки в Україну поза митним контролем.

Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_5 , не маючи можливості самостійно збувати препарати із вмістом сибутриміну у великих кількостях, реалізовуючи відведену собі роль організатора, створила мережу збуту вказаного психотропного засобу. При цьому організатор забезпечувала постійний взаємозв`язок між діями учасників злочинної організації, що здійснювали незаконне придбання та переправлення в Україну препаратів із вмістом сибутриміну, з діями учасників, які збували такі препарати кінцевим споживачам, узгоджуючи при цьому необхідні обсяги психотропної речовини. Зокрема, ОСОБА_5 залучила в якості безпосередніх збувачів осіб, які раніше купували у неї препарати, що містять сибутрамін, для особистого вживання: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З метою забезпечення конспірації злочинних дій ОСОБА_5 створила для спілкування учасників організації закриті групи у месенджері Viber.

Крім того, з метою допомоги у підтриманні функціонування злочинної організації та виконання вказівок щодо забезпечення взаємозв`язку між діями структурних частин злочинного об`єднання, що займалися постачанням та збутом психотропної речовини, ОСОБА_5 залучила ОСОБА_14 .

Таким чином, упродовж квітня червня 2024 року ОСОБА_5 підшукавши співучасників та розподіливши між ними обов`язки, об`єднала їхні зусилля для реалізації узгодженого плану, тобто створила злочинну організацію.

Члени злочинної організації у період із червня 2024 по квітень 2025 року вчинили ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що полягали у придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту та збуті психотропної речовини сибутраміну.

19 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

19.04.2025 у ході проведення особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 виявлено та вилучено 1 купюру номіналом 1000 гривень серії ВС 5267924, яку було поміщено до сейф-пакету №WAR1046740.

19.04.2025 указані грошові кошти визнано речовими доказами.

Вилучені грошові кошти належать підозрюваній ОСОБА_4 .

А тому є необхідність у встановленні заборон відчуження, розпорядження та користування вилученим під час обшуку майном ОСОБА_4 з метою їх збереження як речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у клопотанні прокурора міститься прохання про проведення судового розгляду клопотання без участі ініціатора. Вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Володілець майна підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_15 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, шляхом здійснення повідомлення захисника по телефону. Причини неявки суду не відомі.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, підозрюваної та захисника, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

01.03.2024 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000117 зареєстровано кримінальне провадження із правовою кваліфікацією ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

19 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

19.05.2025 у ході затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук останньої, у ході якого було виявлено та вилучено 1 купюру номіналом 1000 гривень серії ВС 5267924.

Санкції ч.2 ст. 255, ч.2, 3 ст. 307 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки надано докази, що грошові кошти належать ОСОБА_4 , остання набула статусу підозрюваної, оскільки 19.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2, 3 ст. 307 КК України, санкції ч.2 ст. 255, ч.3 ст. 307 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання про арешт підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

А тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідча суддя ураховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не установлено.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Задовольнити клопотання.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти номіналом 1000 гривень серії ВС 5267924.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому ВРЗСПЖЗО СВ Кам`янець-Подільського РУП СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя