Справа № 638/6816/25
Провадження № 1-в/638/455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представника колонії - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_7 про звільнення від відбування призначеного покарання відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22 грудня 2022 року вироком Путивльського районного суду Сумської області ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 69 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про вирішення питання про звільнення від відбування призначеного покарання відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22 грудня 2022 року вироком Путивльського районного суду Сумської області ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 69 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 22.12.2022, зарахувавши до нього строк тримання під вартою з 4.04.20022 по 21.12.2022.

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_3 був засуджений 22 грудня 2022 року вироком Путивльського районного суду Сумської області ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 69 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 22.12.2022, зарахувавши до нього строк тримання під вартою з 4.04.20022 по 21.12.2022.

В основу кримінального обвинувачення за вказаним вироком суду від 22.12.2022 було покладено те, що ОСОБА_3 викрав чуже майно:

- 10.10.2021 на суму 867,53 грн;

- у квітні 2021 року на суму 856 грн;

- у липні 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, на суму 980 грн;

- у липні 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, на суму 980 грн;

- у січні 2022 року на суму 1400 грн.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України, та визначено, що «1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Разом із тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на дати вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень складав 1135грн (50 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2270 грн.

Таким чином, зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 винесла постанову від 7 жовтня 2024 року, у якій дійшла висновку про те, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ. мають зворотну дію в часі.

У вказаній постанові Об`єднана палата зазначила, що в ході з`ясування обставин того, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. XX та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 КПК.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу (тобто, і стосовно випадку, коли караність діяння законом усунена).

Статтею 539 КПК України визначено коло суб`єктів, яким надано право звертатись із клопотаннями про вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироку.

Зокрема такими суб`єктами є прокурор, засуджений, його захисник, законний представник, орган або установа виконання покарань, а також інші особи, установи або органи у випадках, встановлених законом.

Таким чином виконуючий обов`язки начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» просить суд привести вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2022 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)» в судовому засіданні уточнив формулювання клопотання в прохальній його частині.

Прокурор, засуджений та захисник не заперечували проти задоволення клопотання ДУ «Олексіївська виправна колонія (25)», так як вимоги ґрунтуються на приписах КК України, та підтримали його.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений 22 грудня 2022 року вироком Путивльського районного суду Сумської області ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 69 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 22.12.2022, зарахувавши до нього строк тримання під вартою з 4.04.20022 по 21.12.2022.

.Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та зазначено наступне: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст. 51 КУпАП передбачена дія, вказана частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

За змістом вироку суду від 22.12.2022 було покладено те, що ОСОБА_3 викрав чуже майно: В основу кримінального обвинувачення за вказаним вироком суду від 22.12.2022 було покладено те, що ОСОБА_3 викрав чуже майно:

- 10.10.2021 на суму 867,53 грн;

- у квітні 2021 року на суму 856 грн;

- у липні 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, на суму 980 грн;

- у липні 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, на суму 980 грн;

- у січні 2022 року на суму 1400 грн.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 становить 2270 грн.

Тобто, за скоєний вказаних дії ОСОБА_3 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом № 3886-IX, ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2021 рік становило 2270 грн з урахуванням ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2021 рік».

Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022, за яким засуджено ОСОБА_3 , становила 2270 грн.

Тобто, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_3 , що мало місце станом на вищевказані дати вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень передбачена ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає, що клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року за №3886-ІХ, та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами Законів України № 3886-IX від 18.07.2024, № 3342-IX від 23.08. 2023 ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_7 про звільнення від відбування призначеного покарання відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Привести вирок Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту на 3 (три) місяці пробаційного нагляду.

Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту на 3 (три) місяці пробаційного нагляду.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України.

В іншій частині вирок Путивльського районного суду Сумської області від 22.12.2022 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1