Справа № 145/927/24
Провадження №11-кп/801/685/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 (суддя доповідач),

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорки ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади

у кримінальному провадженні № 0000218, заведеному 28 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 366, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, та

у кримінальному провадженні № 0000257, заведеному 21 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 358, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 28, частиною першою статті 358, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 358, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 28, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року відсторонено ОСОБА_7 від посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області строком на 60 днів, тобто до 16 червня 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_7 від посади.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що за результатом розгляду клопотань про відсторонення від посади суд має встановити чи є достатні підстави вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі та документи, які мають значення для судового розгляду, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або іншими діями протиправно перешкоджати кримінальному провадженню. Проте такі відомості судом першої інстанції не встановлювались.

Доводи про можливість незаконного впливу на свідків або існування можливості підробки доказів повинні бути обґрунтованими, а не засновуватися на припущеннях.

Звертав увагу на наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітніх дітей, тому що відсторонення від посади зумовлює втрату джерела доходів, що має негативний матеріальний вплив на утриманців.

Одночасно в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 17 квітня 2025 року. Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику сторони захисту до судового засідання. Про зміст ухвали та мотиви суду щодо задоволення клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого від займаної посади він дізнався 28 квітня 2025 року після надсилання ухвали суду до його електронного кабінету підсистеми «Електронний суд».

Частиною другою статті 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) установлено, що кожній особі гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується її прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до статті 395 КПК України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що 17 квітня 2025 року за участі захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, а повний текст ухвали суду першої інстанції отримано адвокатом ОСОБА_8 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 28 квітня 2025 року, з метою забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року, вважаючи його пропущеним з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорку ОСОБА_6 , яка просила закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів апеляційного провадження встановлено, що ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року постановлено на стадії судового розгляду в суді першої інстанції кримінальних проваджень № 0000218, № 0000257.

Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами Глави 31 КПК.

Відповідно до частин першої другої статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Зі змісту цих норм випливає, що апеляційному оскарженню підлягають виключно ухвали суду першої інстанції, постановлені до ухвалення судового рішення по суті, можливість оскарження яких прямо визначено кримінальним процесуальним законом.

Кримінальний процесуальний закон передбачає можливість оскарження ухвал суду в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження лише у порядку, визначеному статтею422-1 КПК України: обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Аналіз зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку про те, що ухвала суду першої інстанції, постановлена за наслідками розгляду клопотання прокурора про відсторонення від посади, не підлягає окремому апеляційному оскарженню, а отже захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Зазначення в резолютивній частині ухвали суду про можливість її апеляційного оскарження не є достатньою підставою для дійсного оскарження, якщо таке оскарження не передбачено нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до частини четвертої статті 399 КПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Проте рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути ухвалене на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку коли апеляційним судом помилково вирішено питання про призначення судового засідання з розгляду апеляційної скарги, тоді апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження на чому наголошено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18.

Отже, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження (постанова Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17, постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).

Таке ж рішення суд апеляційної інстанції повинен постановити й у разі, якщо в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК України визначає, в яких випадках і які судові рішення суду першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України.

Враховуючи те, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 392, 399, 407 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4