Справа № 950/3667/23
Провадження № 1-кс/950/358/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26 червня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000165, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-2 КК України,

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_4 (станом на 20.06.2025 п`ята заява про відвід у даному кримінальному провадженні). Обґрунтовуючи заявлений відвід, обвинувачений посилається на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та зазначає, що під час розгляду кримінального провадження головуючий суддя є необ`єктивним та упередженим, оскільки не реагує належним чином на клопотання обвинуваченого (на думку обвинуваченого), необґрунтовано відмовляє у скасуванні арешту його майна, що свідчить про його заінтересованість у вирішенні справи, ухвалює необґрунтовані рішення, «виконує накази прокурора».

У судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлений ним відвід. Здебільшого обґрунтовував заявлений відвід незгодою із процесом дослідження доказів, способу вирішення його клопотання про скасування арешту майна, відмовою головуючого судді визнавати окремі докази недопустимими.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, вважав, що заявлений відвід не підлягає задоволенню оскільки обвинувачений не навів переконливих доводів. Вважає, що обвинувачений зловживає своїми правами під час розгляду кримінального провадження з метою затягування його розгляду, в обґрунтування своїх заяв наводить одні й ті самі доводи.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши доводи поданої обвинуваченим заяви, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.п. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до п. 4 ст. 35 Конвенції Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд у постанові від 29.07.2021 у справі № 264/6844/20, у розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви.

Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 та інші).

Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду (справи № 199/6713/14-ц та № 9901/324/19), а саме учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

У своїй заяві обвинувачений, з метою надання характеристик головуючому судді та способу і порядку здійснення ним судового розгляду, неодноразово вживає неприйнятні вирази та характеристики, як то: «…суддя ОСОБА_4 з відвертим нахабством використовує свої злочинні ухвали…», «…судять ті, кого судити треба…», «…корумповане суддівське кодло…», «…суддя ОСОБА_4 … виконує накази прокурора у залученні до матеріалів справи неналежних і недопустимих доказів…».

Крім того, у судовому засіданні 26.06.2025 обвинувачений почав свій виступ із фрази: «тотальна корупція і свавілля у Лебединському районному суді призведе до ухвалення передбачуваного рішення у даній справі…». Також у ході свого виступу обвинувачений повсякчас використовував вислови «штампує» (указуючи на постановлення ухвал), «непотріб» (як характеристика доказів у справі), «потакає прокурору», «масове свавілля» (характеристика дій головуючого судді).

Такі заяви і висловлювання на адресу головуючого судді є образливими і неприйнятними до використання у текстах документів, адресованих суду та у виступах в судовому засіданні.

Указане свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документа.

Суд зазначає, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

Ураховуючи викладене, заява обвинуваченого є неприйнятною та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000165 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-2 КК України повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 30.06.2025 об 11 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_6