УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 333/154/20

провадження № 51-2635ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області - ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 ч. 2 цієї статті.

Згідно з пунктами 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому касатор значну частину скарги відводить на неповноту судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам, посилається на низку фактичних обставин справи, показання свідків. Тобто, висловлюючи незгоду з встановленими судами обставинами та прийнятими рішеннями, наполягає на власній версії подій.

Однак, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність та неповнота судового розгляду можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду апеляційним судом (статті 409, 410 КПК).

Частиною 1 ст. 438 КПК, передбачено, що підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції керується фактичними обставинами, установленими судами першої та апеляційної інстанцій.

Особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на її думку, порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваного судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, не зазначає, у чому саме полягає істотність таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, на які конкретні доводи скарги не відповів апеляційний суд і чому це є істотним для висновку про законність прийнятого рішення.

Тому, скаржнику необхідно уточнити та конкретизувати доводи своєї касаційної скарги, в межах повноважень Верховного Суду, і належним чином обґрунтувати обставини на які він посилається, як на підстави для скасування чи зміни оскаржуваних ним судових рішень, відповідно до положень ст. 438 КПК.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, прокурору потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області - ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2025 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3