Справа № 521/2071/25
Номер провадження:1-кс/521/2078/25
У Х В А Л А
Хаджибейський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , в межах розгляду скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, провів розгляд заяви гр. ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
Сторони кримінального провадження, не приймали участі у розгляді заяви.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд заяви гр. ОСОБА_3 щодо відводу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР.
Заява розглядалась за ініціативою гр. ОСОБА_3 .
2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
В провадженні слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 перебуває скарга гр. ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР.
В межах розгляду скарги, 28.05.2025 року від гр. ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .
Підставою подання заяви про відвід є те, що слідчий суддя ОСОБА_4 , на думку заявника, не забезпечив належним чином виклик в судове засідання, не доставив його в залу суду з ДУ «ОСІ», чим обмежив його у процесуальних правах, не забезпечив змагальність процесу судового засідання та обмежив надавати докази під час судового засідання до суду. На думку заявника, в режимі відеоконференції обмежується право в доступі до правосуддя, що ставить під сумнів обґрунтованість та неупередженість судового процесу.
3. Позиції учасників судового розгляду.
Заявник ОСОБА_3 до суду у режимі відеоконференції - не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. Прийняв рішення не виходити на відеоконференцію у даному провадженні, а прийняти участь у судовому засіданні у Київському районному суді м. Одеси.
4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Вирішуючи заяву про відвід, суд повинен був відповісти на питання: Чи існують обставини, які виключають участь слідчого судді у розгляді зазначеної скарги?
Відповідаючи на вказане питання, суд приходить наступних висновків.
Статтею 75 КПК встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки п. 4 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Доводи, які представлені ОСОБА_3 як підстава для відводу слідчого судді, стосуються як незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням, а саме про відмову у задоволенні клопотання про безпосередню участь скаржника ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду скарги, так і його власними переконаннями щодо обмеження слідчим суддею його права на доступ до правосуддя, змагальності судового процесу, невідповідності поведінки судді, встановленим Кодексом суддівської етики, Бангалорським принципам поведінки суддів. Саме з цих підстав і виникли сумніви в неупередженості слідчого судді.
Суд вважає, що жодних розумних мотивів для відводу, заява не містять. Так, в заяві відсутні факти і обставини, які на думку суду, надають право скаржнику на відвід слідчого судді. Не містить заява і розумного обґрунтування з відповідними доводами, доказами та мотивами своєї правової позиції.
Відмова у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про безпосередню участь у судовому засідання під час розгляду скарги є правом слідчого судді і вирішується ним в залежності від фактичних обставин кожного судового розгляду. Такі процедурні дії слідчого судді можуть бути предметом оцінки суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом. Незгода з такими рішеннями слідчого судді, не може бути підставою для відводу.
Окремо судом вивчені дії слідчого судді під час розгляду скарги. Будь-якої упередженості суддею ОСОБА_4 не допущено. Розумних доказів упередженого ставлення судді до скаржника, останнім не надано.
Суд враховує відповідну практику ЄСПЛ. Так, відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, безсторонність судді (суду) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного1.
У даному випадку, за діями слідчого судді не можливо сформувати думку про будь-яку упередженість. Слідчий суддя діяв відповідно до вимог КПК, намагався розглянути у найкоротший строк подану скаржником скаргу, проводив процедурні дії, як того вимагає процесуальний закон у спосіб, який вважав за потрібне за власними переконаннями та відповідними повноваженнями. Підстав ставити під сумнів вибір процесуальних заходів і процедурних дій слідчого судді ОСОБА_4 - не має.
Викладені обставини в їх сукупності свідчать, що за об`єктивним та суб`єктивним критеріями будь-якої упередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час судового розгляду скарги не встановлено.
Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 81 КПК.
1.Висновки суду.
Відмовити в задоволенні заяви гр. ОСОБА_3 щодо відводу слідчого судді ОСОБА_4 .
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР (справа №521/2071/25, пр. №1-кс/521/1514/25) - залишити в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 .
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1]Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року, п. п. 49, 50.

1 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року, п. п. 49, 50.