Справа № 496/1122/25
Провадження № 1-кс/496/1427/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000731,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 року до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000731.

Вказана скарга обґрунтована тим, що у клопотанні про тимчасовий доступ до документів неправомірно вказано неналежний суб`єкт ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без коду ЄДРПОУ замість СК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), де розташована її земельна ділянка АДРЕСА_1 , спотворено відомості про місце розташування ділянки, викривлено пояснення свідків та її персональні дані, не витребувано належних документів про членство та постачання ресурсів до ділянки, що створює ризик фальсифікації доказів. Заявниця просить визнати недопустимими докази, отримані від ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо відсутності інформації про ділянку № 129 та її власника, зобов`язати СД ОРУП-2 звернутися до слідчого судді з клопотанням про вилучення документів саме у СК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та долучити подані нею матеріали до кримінального провадження.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги на бездіяльність дізнавача за її відсутності. Скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Дізнавач СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви (скарги), слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає, а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Аналізуючи заявлені ОСОБА_3 доводи та вимоги, викладені у заяві, слідчий суддя вважає їх невідповідними положенням ст. 303 КПК України, оскільки зобов`язання слідчого провести всі слідчі дії відповідно до вказівок прокурора, не належить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В даному випадку, перед слідчим суддею порушене питання, вирішення якого виходить за межі компетенції слідчого судді.

Частина 4 ст. 40-1 КПК України передбачає, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Водночас, відповідно ч. 3 ст. 40-1 КПК України дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Невиконання дізнавачем законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення дізнавача від проведення дізнання.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Керівник органу дізнання уповноважений: ознайомлюватися з матеріалами дізнання, давати дізнавачу письмові вказівки, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора (п. 3 ч. 2 ст. 39-1 КПК України).

Таким чином, надання дізнавачу вказівок не уповноваженими КПК України особами, а слідчим суддею, у відсутності на те законних повноважень та не у встановленому КПК України порядку, який передбачає здійснення слідчим суддею судового контролю, є втручанням у процесуальну діяльність дізнавача, що прямо заборонено ч. 4 ст. 40-1 КПК України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Саме прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду (ч. 2 ст. 308 КПК України).

Тобто, розгляд скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування віднесене до компетенції прокурора вищого рівня, який уповноважений надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Щодо визнання недопустимими докази про які зазначає ОСОБА_3 у заяві (скарзі), суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 89 КПК України, питання допустимості доказів вирішується судом під час судового розгляду. При цьому, ч. 1 ст. 94 КПК України визначає, що суд, слідчий суддя, прокурор, слідчий оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України, «суд визнає недопустимим доказ, якщо він отриманий у порядку, що не передбачений цим Кодексом, або з порушенням прав і свобод людини та громадянина, передбачених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України».

Відповідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки з поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що заява (скарга) ОСОБА_3 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 220,303,306,307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О ВИВ:

Заяву ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000731 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1