Справа № 750/2214/25
Провадження № 1-кс/750/3586/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, -

в с т а н о в и в :

19.08.2025 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 просив задовольнити скаргу та скасувати постанову про закриття кримінального провадження з огляду на не проведення всіх необхідних слідчих дій, зокрема, не допитано як свідка слідчого ОСОБА_7 , на якого безпосередньо ОСОБА_5 указує як на особу, що здійснював тиск на нього як на неповнолітнього потерпілого після затримання. Слідчого ОСОБА_7 за рішенням керівника органу досудового розслідування відсторонили від розслідування, що на думку адвоката, свідчить про визнання обставин психологічного тиску. Окрім того, представник заявника зазначає, що в постанові про закриття кримінального провадження викривлено показання ОСОБА_5 , викладено показання ОСОБА_8 під час допиту як свідка, які не можуть бути допустимим доказом, оскільки останній набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 0000028 від 28.01.2020.

Скаржник ОСОБА_5 вказав, що безпосередньо слідчий ОСОБА_7 здійснював на нього тиск, вказуючи на необхідність надати потрібні для органу досудового розслідування показання, загрожуючи йому застосуванням в подальшому покаранням у вигляді п`ятнадцяти років у разі відмови надати потрібні показання. Він ці погрози сприймав реальними, оскільки при цьому було багато поліцейських навколо, їхню присутність він також сприймав як загрозу, оскільки на момент тих подій йому було лише п`ятнадцять років. Саме через тиск поліцейських, зокрема ОСОБА_7 , він надав неправдиві показання, які в подальшому змінив у ході розслідування та судового розгляду. Зазначає, що до нього після затримання не допускали батька протягом півтори години, про що останній під час допиту надав показання прокуророві.

Прокурор ОСОБА_9 просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України.

У ході досудового розслідування отримано копії протоколів проведення слідчих експериментів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 28.01.2020, за участю підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_5 ; допитано як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , заступника начальника ВП начальника СВ Новгород-Сіверського РПВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 та прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , а також ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 28.03.2025 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено завдання кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова слідчого має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку, що випливає зі змісту ст.ст. 2, 9 КПК України.

Окрім того, статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод беззастережно заборонено катування та нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження.

Водночас, виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 і квітня 2011 року).

Слідчий суддя звертає увагу, що в цьому кримінальному провадженні вже скасовувалась постанова про закриття кримінального провадження від 31.12.2024. Так, згідно з ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.02.2025 вказане рішення слідчого скасовано через неповноту досудового розслідування, у тому числі, у зв`язку із тим, що слідчим не допитано слідчого Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , який згідно з рапортом прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 17.04.2024, на підставі якого розпочато досудове розслідування, за показаннями обвинувачених, наданих під час судового розгляду іншого кримінального провадження, вчинив стосовно них психологічний тиск; аналогічно під час допиту ОСОБА_5 надав показання, що саме слідчий ОСОБА_7 здійснював психологічний тиск стосовно нього. Разом з тим, ця неповнота досудового розслідування не була виправлена в ході досудового розслідування після скасування попереднього рішення слідчого про закриття кримінального провадження, зокрема, слідчим не здійснено жодних слідчих (розшукових) дій щодо перевірки причетності до вчинення протиправних стосовно ОСОБА_5 слідчим ОСОБА_7 . Окрім того, ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що його батька не допускали до нього після затримання протягом півтори години, про що останній під час допиту надав показання прокуророві. Однак у постанові слідчий не посилається на показання батька ОСОБА_5 , у матеріалах кримінального провадження відсутній протокол допиту останнього, незважаючи на те, що заявник посилається на останнього як на свідка застосування до нього психологічного насильства після затримання працівниками поліції.

З урахуванням неповноти проведеного досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 28.03.2025 не містить повного викладу встановлених у ході досудового розслідування фактів, усіх проведених слідчих дій, з наданням правової оцінки встановленим фактичним обставинам.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримано вимог ст.ст. 2, 9, 110, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанову слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 28.03.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.04.2024, скасувати.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1