Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8264/24
Провадження №1-кс/552/1796/25
У Х В А Л А

03.09.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АБП-ОІЛ» про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 03.09.2025 надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АБП-ОІЛ» про скасування арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000037 від 17.05.2024, в порядку ст. 174 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2024 за клопотанням детектива в рамках кримінального провадження № 0000037, накладено арешт на вилучене 28.11.2024 майно за адресою: м. Хорол, вул. Мирногородська, 100-Б.

Вказував, що норми КПК України визначають необґрунтовані дії слідчого у виді неповернення тимчасово вилученого майна.

В своєму клопотанні просить скасувати арешт, накладний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2024 у справі № 552/8264/24, провадження № 1-кс/552/2796/24.

Згідно зі ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з цим Кодексом.

Слідчий суддя, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

З поданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000037 закінчене 24.07.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, у зв`язку з закриттям кримінального провадження та закінченням досудового розслідування повноваження слідчого судді на вирішення питання про скасування арешту не розповсюджуються.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано згідно ч.1 ст.174 КПК України.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі права №727/2878/19 (провадження №14-516цс19), питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що оскільки за нормами КПК України у слідчого відсутні повноваження при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Водночас, відповідно до сформульованого висновку у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22 (провадження №51-4350кмо23), щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч. 4 ст. 132 КПК, у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

Разом з тим, у своїй постанові суд вказав, що за приписами ч. 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Таким чином, з урахуванням закриття кримінального провадження слідчим та закінчення досудового розслідування у кримінальному поводженні, слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати питання про скасування арешту майна.

А тому слідчий суддя дійшов приходить висновку про відмову у відкритті провадження за клопотанням ТОВ «АБП-ОІЛ» про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 26, 174, 303 310, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «АБП-ОІЛ» про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1