Справа № 166/581/25 Провадження №11-сс/802/395/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 липня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР №0000123),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 липня 2025 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 22.09.2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішення прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів з можливістю внесення застави. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судове рішення винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставно відхилено. Судом не прийнято до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна. Більше того, на думку прокурора під час цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 без перешкод може залишати місце проживання та виїхати за межі України, у тому числі через відомі йому шляхи незаконного перетину кодону, чим може ухилитися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити незаконний вплив на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Разом з тим, зазначає, що слідчим суддею належним чином не було враховано того, чи дійсно ОСОБА_8 здійснює догляд за особою з інвалідністю II групи, оскільки будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин, окрім наданого висновку лікарської комісії медичного закладу від 12.02.2025 року відсутні.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, підозрюваного та його захисника, які, кожен зокрема, заперечили скаргу прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховуючи санкцію покарання, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливти на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на думку суду, з огляду на цілодобовий домашній арешт, не заслуговують на увагу.

При цьому, посилання прокурора в апеляції, щодо тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляції прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного та того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому слідчим суддею вірно враховані дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має батьків, постійне місце проживання, здійснює догляд за хворою особою з інвалідністю II групи ОСОБА_10 .

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 липня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 22.09.2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді