Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/12/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представника потерпілого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Златопільського міськрайонного суду Харківської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

14 липня 2025 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_16 у якому він, посилаючись на ст. ст. 42, 45, 317 КПК України, ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» просить суд постановити ухвалу, якою зобов`язати Лозівський РВП ГУНП в Харківській області надати доступ стороні захисту обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_16 , до речових доказів по вказаній кримінальній справі, а саме двох мобільних телефонів марки «IPHONE», які належать ОСОБА_7 , з можливістю ознайомлення з ними.

Надати дозвіл ОСОБА_7 відвідати Лозівський РВП ГУНП в Харківській області (Харківська область, місто Лозова, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 7) з вказаною метою.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що на розгляді суду перебуває зазначена кримінальна справа, в якій він, як адвокат, здійснює захист ОСОБА_7 .

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області було накладено арешт на особисті речі його клієнта - ОСОБА_7 , зокрема на 2 мобільних телефони марки «IPHONE».

Згідно відповіді Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 11 липня 2025 року на адвокатський запит, встановлено наступне: «Виходячи з вищевикладеного, можемо повідомити, що речові докази, а саме: 2 мобільні телефони ОСОБА_7 знаходяться в камері речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківські області, але надати доступу до них Лозівський РВП ГУНП в Харківській області немає можливості. В разі необхідності отримати доступ до мобільних телефонів обвинуваченого ОСОБА_7 . Ви можете звернутися до судді Первомайського міськрайонного суду у провадженні якого перебуває кримінальне провадження на розгляді та отримати відповідну ухвалу, яка може зобов`язати співробітників Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надати вказані Вами телефони для ознайомлення, за необхідності, оскільки речові докази перебувають у розпорядженні Первомайського міськрайонного суду з моменту скерування справи до суду».

Відповідно до ч. 2 ст. 317 КПК України після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Таким чином, у сторони захисту є беззаперечне право ознайомлюватись з матеріалами кримінальної справи, у тому числі з речовими доказами.

Приймаючи до уваги те, що наразі кримінальна справа перебуває на стадії судового розгляду, з метою підготовки до належного захисту від кримінального обвинувачення, виникла нагальна необхідність ознайомитись з речовими доказами, а саме двома мобільними телефонами марки «ІPHONE», які належать ОСОБА_7 .

Водночас, у своєму клопотанні захисник додатково зазначив, що фізичний доступ до цих речових доказів в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту не надавався.

У судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

При цьому захисник ОСОБА_16 зазначив, що його клопотання підлягає беззаперечному задоволенню, оскільки захиснику не може бути відмовлено у доступі до матеріалів кримінального провадження на всіх його етапах.

Так як судом може бути змінений порядок дослідження доказів він, з метою підготовки до судового розгляду, бажає ознайомитись із зазначеними речовими доказами, що перебувають на зберіганні у Лозівському РВП ГУНП в Харківській області.

Разом із цим захисник вважає, що після передачі обвинувального акта до суду всі матеріали кримінального провадження, у тому числі речові докази, незалежно від їх місця зберігання, навіть ті, що не були передані суду, перебувають під юрисдикцією суду, а тому рішення про надання до них доступу повинен приймати саме суд.

Крім того захисник ОСОБА_16 попередив колегію суддів про те, що у разі відмови у задоволенні його клопотання він звернеться із скаргою до Вищої Ради Правосуддя.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Водночас, прокурор зазначив, що матеріали даного кримінального провадження, у тому числі й матеріали щодо речових доказів, були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

При цьому стороні захисту було забезпечено її право ознайомитися з усіма матеріалами досудового розслідування та речовими доказами.

Сторона захисту наголошує на тому, що її нібито не було ознайомлено із зазначеними вище мобільними телефонами, які є речовими доказами.

Проте, стороною захисту, під час виконання ст. 290 КПК України, не було подано заяв і клопотань про безпосереднє ознайомлення із речовими доказами - двома мобільними телефонами марки «ІPHONE», що належать ОСОБА_7 .

За таких обставин прокурор, пославшись на відповідну практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зазначив, що стороні захисту було забезпечено її право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а відтак порушення таких засад кримінального провадження як забезпечення права на захист та змагальність сторін, відсутні.

Крім того прокурор вважає, що відповідно до положень ст. 317 КПК України, суд повинен забезпечити учасникам кримінального провадження право на ознайомлення з тими матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи), які надані суду.

Представник потерпілого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_18 , проти задоволення клопотання не заперечував.

У прийнятті рішення поклався на розсуд суду, однак зазначив, що на його думку захисник повинен був звернутися із клопотанням про ознайомлення із речовими доказами саме до прокурора, оскільки ці речові докази на даний час перебувають у його розпорядженні та суду, не передані.

Інші учасники судового розгляду проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_16 не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах клопотання яке вирішується та документи подані в його обґрунтування, суд доходить наступного.

Так, ч. 1, ч. 2 ст. 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, окрім іншого, відноситься: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, із наведених норм вбачається, що саме сторони - обвинувачення і захисту вирішують, які речі, документи та інші докази будуть подані ними до суду для самостійного обстоювання їхніх правових позицій.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом із цими КПК України містить поняття «матеріали досудового розслідування» та «матеріали кримінального провадження».

Поняття «матеріали досудового розслідування» та «матеріали кримінального провадження» не є тотожними.

Положення ст. ст. 3, 219, 290 КПК України у їх взаємозв`язку визначають, що матеріалами досудового розслідування є матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Відповідно до кримінального процесуального закону, досудове розслідування здійснюється органом досудового розслідування, а прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (стаття 36 КПК).

Частинами 1 - 3 ст. 290 КПК України регламентовано, що, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Таким чином, у ході виконання вимог ст. 290 КПК України саме сторона обвинувачення надає стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування.

Документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою) - ч. 1 ст. 317 КПК України.

Розділ ІV Кримінального процесуального кодексу України регламентує порядок здійснення судового провадження у суді першої інстанції. Стадія підготовчого судового провадження завершується ознайомленням учасників судового провадження з матеріалами кримінального провадження. В ч. 1 ст. 317 КПК України визначається зміст поняття «матеріали кримінального провадження», які можуть також мати назву «кримінальна справа». Основним документом кримінальної справи є обвинувальний акт (клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності), до якого долучаються: (а) згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України - реєстр матеріалів досудового розслідування (реєстр відповідно до ст. 109 КПК України містить: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата і строк його застосування); цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; (б) довідка прокурора про те, що сторони кримінального провадження письмово підтвердили протилежній стороні, а потерпілий - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням найменування таких матеріалів згідно зі ст. 290 КПК України.

Після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання (ч. 2 ст. 317 КПК України).

Отже, аналіз наведених норм дає підстави дійти наступних висновків: матеріалами досудового розслідування є вся сукупність документів, доказів, у тому числі речових, та інших матеріалів зібраних під час досудового слідства; доступ до матеріалів досудового розслідування забезпечу сторона обвинувачення прокурор або слідчий за його дорученням; матеріалами досудового розслідування є матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування; матеріали досудового розслідування, що надані суду під час судового провадження є матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи); після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Разом із цим, з огляду на наведені вище норми, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що після передачі обвинувального акта до суду всі матеріали кримінального провадження, у тому числі речові докази, незалежно від їх місця зберігання, навіть ті, що не були передані суду, перебувають під юрисдикцією суду, оскільки законодавець чітко розмежовує поняття «матеріали досудового розслідування» та «матеріали кримінального провадження», а також процедури надання доступу до матеріалів досудового розслідування та порядку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) після призначення судового розгляду.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на 14 грудня 2021 року.

При цьому учасникам судового провадження було роз`яснено та забезпечено їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмових клопотань.

На даний час зазначене вище кримінальне провадження перебуває у стадії судового розгляду, зокрема, відповідно до встановленого порядку і обсягу дослідження доказів проводиться допит потерпілих і свідків.

За положеннями ч. 5 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді.

Разом із цим, не дивлячись на встановлений порядок і обсяг дослідження доказів, сторонами суду не надано жодних документів, доказів, у тому числі речових, та інших матеріалів, зібраних під час досудового слідства.

Водночас, із копії ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 квітня 2021 року, яка надана захисником, вбачається, що накладено арешт з метою збереження речових доказів, окрім іншого, на два мобільні телефони марки «IPHONE», які перебували у користуванні ОСОБА_7 .

Проте, ці предмети як речові докази не були надані суду, отже вони не є матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) у розумінні ч. 1 ст. 317 КПК України, із якими головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися, а є матеріалами досудового розслідування, доступ до яких стороні захисту забезпечує сторона обвинувачення прокурор або слідчий за його дорученням.

Разом із цим слід зазначити, що ознайомлення з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок визначається КПК України. Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді у наступних випадках: після призначення справи до судового розгляду (ч. 2 ст. 317 КПК України); протягом строку апеляційного оскарження (ч. 4 ст. 395 КПК України); для вирішення питання про подання касаційної скарги особам, які мають право її подати (ч. 2 ст. 425 КПК України).

Тобто, при вирішенні питання щодо забезпечення можливості надання особі матеріалів справи на ознайомлення, суд повинен виходити із норм закону, які регулюють порядок такого ознайомлення.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи наведе вище, таку загальну засаду кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, стадію судового провадження, суд доходить висновку про відсутність у нього повноважень приймати рішення про зобов`язання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, який є також органом досудового розслідування, про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_16 не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому суд доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 290, 317, 350 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 про постановлення ухвали, якою зобов`язати Лозівський РВП ГУНП в Харківській області надати доступ стороні захисту обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_16 , до речових доказів по вказаній кримінальній справі, а саме з можливістю ознайомлення з ними та надання дозволу ОСОБА_7 відвідати Лозівський РВП ГУНП в Харківській області з вказаною метою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3