ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/162/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/516/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 27 листопада 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді менеджера ТОВ «ВАРРО ТРЕЙД», не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню ст.49 КК України про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК України. Указав, що судом першої інстанції було проігноровано, що останні дії обвинуваченого, які охоплювалися єдиним умислом на привласнення грошових коштів, були вчинені у липні 2020 року. Саме в цей період ОСОБА_8 надіслав до бухгалтерії підприємства завідомо неправдиві офіційні документи прибуткові касові ордери, якими намагався легалізувати привласнення коштів за нібито реалізоване насіння сої та соняшника. Відтак, строки давності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України, спливають лише після липня 2025 року. Отже, висновок суду про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є передчасним та незаконним. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, за поясненнями захисника просив проводити судовий розгляд за його відсутності за участю захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 і ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України в період з вересня 2019 по липень 2020 року.

Зокрема, судом установлено, що влітку 2020 року ОСОБА_8 направив до бухгалтерії ДП «Харківське обласне сільськогосподарське підприємство» завідомо неправдиві офіційні документи приходні касові ордери для здійснення привласнення грошових коштів.

Тобто, останні хронологічні дії, пов`язані з реалізацією умислу на привласнення майна, ОСОБА_8 вчинив у липні 2020 року, ще перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора до 29.07.2020.

Таким чином, п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, спливає лише у липні 2025 року.

Отже, на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК України та закриття кримінального провадження - 27 листопада 2024 року, встановлені законом підстави для цього були відсутні, а тому рішення суду першої інстанції, згідно п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і підставою для скасування ухвали.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, рішення по суті висунутого ОСОБА_8 обвинувачення судом першої інстанції не було ухвалено.

Апеляційний суд не вправі перебирати на себе повноваження суду першої інстанції.

З огляду на наведене, апеляційний суд після скасування ухвали суду першої інстанції не наділений повноваженнями розглянути кримінальне провадження по суті та ухвалити за наслідками розгляду судове рішення у виді вироку.

За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.2 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо законності, постановлена ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язки керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 27 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: