УХВАЛА

Іменем України

29.05.2025 Справа №607/11167/25 Провадження №1-кс/607/3173/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИЛА:

29.05.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у період з квітня 2025 року до 26.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його слів, маючи на своєму мобільному телефоні відео та фото інтимного характеру за участю потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимагав в останньої гроші за нерозповсюдження рідним та в мережу Інтернет вказаних відео та фото інтимного характеру.

За даним фактом 16.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000754 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, під час проведення досудового розслідування встановлено, що 26.05.2025 ОСОБА_5 за допомогою мобільного застосунку «Телеграм» написав до потерпілої ОСОБА_6 та, застосовуючи до потерпілої психологічний тиск та погрози, домовився з останньою про зустріч поблизу центрального автовокзалу в місті Тернополі, для того, щоб ОСОБА_6 надала йому 4000 грн. Після отримання грошових коштів ОСОБА_5 вказав, що сума коштів є недостатньою, а тому відео видаляти він не буде.

Слідчий вказав, що 26.05.2025 під час огляду місця події за адресою: вул. Колонтая, 2, м. Тернопіль, ОСОБА_5 добровільно видав:

- мобільний телефон марки «Poco X65G», який поміщений у спецупакування № СRI1238050;

- грошові кошти: номіналом по 100 гривень у кількості 2 купюри - серії ЄВ0676238, АА3396582; номіналом по 200 гривень у кількості 14 купюр - серії ЄД5822913, ЄЖ1004463, ЕЄ0443430, БР2896468, ДВ0525702, ЯБ3902956, ЕЗ33152268, ЄГ2373214, БП7661147, БН1327678, ГБ5296485, БН4030018, ЄЕ1281968, ЄВ2843479; номіналом по 500 гривень у кількості 2 купюри - серії ЗА2829718, ХБ9104439, які поміщені у спецупакування № CRI1238048.

Постановою слідчого від 26.05.2025 вказаний телефон та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025.

26.05.2025 ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

27.05.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

За таких підстав, вважаючи вказані речі тимчасово вилученим майном та таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

У судове засідання представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

Указане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідча суддя встановила, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 26.05.2025 у ОСОБА_5 під час добровільної видачі вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Poco X65G», який поміщений у спецупакування № СRI1238050 та грошові кошти: номіналом по 100 гривень у кількості 2 купюри - серії ЄВ0676238, АА3396582; номіналом по 200 гривень у кількості 14 купюр - серії ЄД5822913, ЄЖ1004463, ЕЄ0443430, БР2896468, ДВ0525702, ЯБ3902956, ЕЗ33152268, ЄГ2373214, БП7661147, БН1327678, ГБ5296485, БН4030018, ЄЕ1281968, ЄВ2843479; номіналом по 500 гривень у кількості 2 купюри - серії ЗА2829718, ХБ9104439, які поміщені у спецупакування № CRI1238048.

Згідно з постановою заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 26.05.2025 указані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025. Після проведення всіх необхідних слідчих дій із вказаними речами мобільний телефон марки «Poco X65G» вирішено передати у камеру зберігання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: бульвар Т.Шевченка, буд. 10, м. Тернопіль, грошові кошти вирішено передати на зберігання до АТ КБ «ПриватБанк».

Доданими до клопотання документами слідчий довів, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих (розшукових) дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, та предметом яких може бути вилучене майно, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності та законного володіння є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому докази негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не встановлені та такі докази учасниками кримінального провадження не надавались.

Також слідча суддя роз`яснює, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000754 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

1. мобільний телефон марки «Poco X65G», який поміщений у спецупакування № СRI1238050, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном;

2. грошові кошти: номіналом по 100 (сто) гривень у кількості 2 (дві) купюри - серії ЄВ0676238, АА3396582; номіналом по 200 (двісті) гривень у кількості 14 (чотирнадцять) купюр - серії ЄД5822913, ЄЖ1004463, ЕЄ0443430, БР2896468, ДВ0525702, ЯБ3902956, ЕЗ33152268, ЄГ2373214, БП7661147, БН1327678, ГБ5296485, БН4030018, ЄЕ1281968, ЄВ2843479; номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 2 (дві) купюри - серії ЗА2829718, ХБ9104439, які поміщені у спецупакування № CRI1238048 та які були вилучені під час огляду місця події 26.05.2025 за адресою: вул. Колонтая, 2, м. Тернопіль, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, адвокату ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1