Справа № 404/433/25
Номер провадження 1-кс/404/2459/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м.Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000274 від 18.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив: накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на наступне майно: автомобіль марки «NISSAN»моделі «X-TRAIL», 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 28.07.2022; - земельну ділянку, площею 2 га., кадастровий номер :02:000:0267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, 17.09.2024 у період з 15:00 год до 16:00 год., більш точно досудовим розслідуванням не встановлено, під час проходження військовослужбовцями 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 комплексно-тактичних занять в лісосмузі, що розташована з південної сторони АДРЕСА_1 , командир 3 навчального взводу викладач 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 28-31, 34, 37, 49, 50, 59, 119, 120, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та своїх службових обов`язків, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи поряд з своїм підлеглим - інструктором 2 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 старшим сержантом ОСОБА_6 , спостерігаючи як останній, будучи невдоволеним порушенням військової дисципліни курсантом навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв до рук свій автомат АКС-74 та почав застосовувати щодо нього насильство, а саме: наносити прикладом даного автомата з розмаху щонайменше 3 (три) удари в область лівої руки, зігнутої в лікті, 3 (три) удари в область правої руки, зігнутої в лікті, після чого, коли той впав на землю та лежачи на животі намагався відповзти в сторону, потягнув за ноги та наніс прикладом автомата ще 1 (один) удар в ліву сторону спини, розуміючи, що за вказані дії наступає кримінальна відповідальність, маючи при цьому реальну можливість припинити вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, умисно його не припинив.

В результаті застосування підлеглим сержанту ОСОБА_5 інструктором 2 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_3 старшим сержантом ОСОБА_6 насильства, солдату ОСОБА_7 останнім було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК, відкритого перелому ліктьового відростка зліва зі значним зміщенням відламків, рану в ділянці лівого ліктьового суглобу, закритого перелому середньої третини правої ліктьової кістки, закритого перелому 11-го ребра зліва, садна грудної клітки з обох боків, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, а також садна передньої черевної стінки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» № 106 від 13.02.2025, потерпілому ОСОБА_7 було завдано тілесні ушкодження, які утворились від дії тупого (их) предмету (ів).

Вищевказане клопотання про арешт майна подане з метою забезпечення збереження майна підозрюваного для забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому, незастосування арешту майна може призвести до втрати чи відчуження вказаного майна та, як наслідок, унеможливить виконання у майбутньому вироку в частині відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Підставою для арешту вказаного майна є метою забезпечення збереження майна підозрюваного для забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення .

Метою застосування арешту майна слідчий зазначає п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Окрім того, в мотивувальній частині клопотання зазначено про наявність обставин, з якими закон пов`язує необхідність накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До початку судового розгляду слідчий подав письмову заяву, вказав, що підтримує клопотання в повному обсягу, просить його задовольнити, а також провести судовий розгляд без його участі .

На підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийняв рішення здійснювати розгляд поданого клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки це може призвести до вчинення дій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, що унеможливить забезпечення виконання рішення суду про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000274 від 18.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

10.06.2025 складено та вручено ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

На праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 належить автомобіль марки «NISSAN»моделі «X-TRAIL», 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 28.07.2022, що підтверджується реєстраційною картою на транспортний засіб; та земельна ділянка, площею 2 га., кадастровий номер :02:000:0267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав та реєстраційною картою транспортного засобу.

01.07.2025 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, потерпілим ОСОБА_7 подано позовну заяву про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, ціна позову 250 000,00 грн.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК України встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що за рахунок нього може бути забезпечене відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку накладення арешту з метою відшкодування шкоди, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як зазначалося вище, у випадку накладення арешту з метою відшкодування шкоди, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, 10.06.2025 письмове повідомлення про підозру вручено особисто ОСОБА_5 . Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 , має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Як вказувалось вище, підставою застосування арешту майна з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Зі змісту клопотання та доданих матеріалів встановлено, що досудове розслідування здійснюється за фактом бездіяльності військової влади та перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинених в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України .

Слідчий суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями підозрюваного та ознаками складу інкримінованих йому злочинів.

Власником автомобіля марки «NISSAN»моделі «X-TRAIL», 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 28.07.2022, та земельної ділянки, площею 2 га., кадастровий номер :02:000:0267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, є ОСОБА_5 .

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України застосування арешту з метою відшкодування шкоди з метою забезпечення шкоди може бути за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При цьому, згідно з ч. 8 вказаної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

ОСОБА_5 інкрімінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 426, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Відповідно до позовної заяви потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, ціна позову складає 250 000, 00грн.

Слідчий суддя вважає, що встановлено достатньо підстав для накладення арешту на таке майно з метою відшкодування шкоди (цивільний позов), завданої внаслідок кримінального правопорушення.

За таких умов, заявлені слідчим підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх специфіку і тяжкість, наявність обґрунтованої підозри у їх вчиненні особи, яка є власником такого майна. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданими, співмірними із завданнями кримінального провадження та пропорційними меті, з якою такі обмеження застосовуються.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що арешт накладається без заборони користування відповідним майном, а тому не вбачає негативних наслідків від його застосування як для самого підозрюваного, так і для інших осіб.

Крім того, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільців майна не створює.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних і достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження та розпорядження на майно, а саме: автомобіль марки «NISSAN» моделі «X-TRAIL», 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 28.07.2022; земельну ділянку, площею 2 га., кадастровий номер :02:000:0267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1