Провадження № 1-кс/686/5502/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000113 від 06.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, -

встановив:

27.05.2025року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, власник ОСОБА_4 та ключі до вказаного автомобіля, шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказаний транспортний засіб.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та особи у володінні якої перебуває тимчасово вилучене майно, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307, ч. 1 ст. 317, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , з метою власної наживи, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зокрема положень ч. 1 ст. 7 вказаного закону, згідно якого діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України, дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим законом, а в передбачених ним випадках порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 7 цього ж Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включена до таблиць I і II Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці ІV Переліку, здійснюється суб?єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом, маючи на меті збагатитися, здійснював незаконне, виготовлення та зберігання з метою збуту психотропної речовини та незаконне придбання, перевезення наркотичного засобу з метою збуту за попередньою змовою групою осіб, а також з метою виготовлення психотропної речовини надала відповідне приміщення.

Так, ОСОБА_4 , 13.04.20218 на підставі договору купівлі-продажу придбала гаражне приміщення № НОМЕР_3 в ГБК «Верстат-7», що за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Дружківська, 14.

В подальшому в невстановлений в ході досудового розслідування час в ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін з метою подальшого збуту, а також для власного вживання.

З цією метою, враховуючи методи конспірації, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин придбали лабораторне обладнання та посуд для виготовлення психотропної речовини - амфетамін.

Надалі ОСОБА_4 розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надала дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на розміщення придбаного лабораторного обладнання та посуду, інших необхідних підручних предметів та речовин, з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини - амфетамін в належному їй гаражному приміщені № НОМЕР_3 в ГБК «Верстат-7», що за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Дружківська, 14.

Крім того, в період часу з 25 жовтня 2024 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вказаному гаражному приміщенні здійснювали вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс та психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Таким чином в період часу з 25 жовтня 2024 року ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , діючи із дозволу ОСОБА_4 використовували гаражне приміщення № НОМЕР_3 ГБК «Верстат-7» розташоване за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Дружківська, 14, з метою незаконного виготовлення психотропної речовини амфетамін, а також незаконного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс та психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Крім того ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , об`єднанні єдиним умислом, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 25.10.2024, з метою досягнення свого злочинного задуму та організації безперервного виготовлення психотропної речовини амфетамін, незаконно придбали лабораторне обладнання та лабораторний посуд, яке з дозволу ОСОБА_4 розмістили в належному їй гаражному приміщенні № НОМЕР_3 в гаражно-будівельному кооперативі «Верстат 7», що за адресою: м. Київ, вул. Дружківська, 14.

В подальшому, але не пізніше 25.10.2024 ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в гаражному приміщенні № НОМЕР_3 розташованому за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Дружківська, 14, ГБК «Верстат-7», використовуючи придбане обладнання, незаконно виготовили психотропну речовину амфетамін, масою 0,33004 г, 0,3387 г, яку зберігали з метою подальшого збуту.

Також, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 об`єднані єдиним умислом, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 25.10.2024 незаконно придбали, перевезли до гаражного приміщенні № НОМЕР_3 в гаражно-будівельному кооперативі «Верстат 7», що за адресою: м. Київ, вул. Дружківська, 14 наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс масою 0,311 г, який зберігали з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою подальшого збуту зберігали у гаражному приміщенні за №240 розташованому за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Дружківська, 14, гаражно-будівельний кооператив «Верстат 7», наркотичний засіб, обіг яких обмежено канабіс, масою 0,311 г та психотропну речовину амфетамін, масою 0,33004 г, 0,3387, з метою подальшого незаконного збуту.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список №2) віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця ІІ Список №1) віднесено до наркотичних засобів обіг якого обмежено.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.

26.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

26.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за адресою проживання ОСОБА_4 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, власник ОСОБА_4 та ключі до вказаного автомобіля.

26.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду проведено обшук автомобіля марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , що знаходився поруч із будинком № 90А, що по проспекту Перемоги, м. Київ, в ході проведення якого вилучено автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , який належить підозрюваній ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилучені у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, підставою арешту майна є те, що вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Необхідність накладення арешту саме на це майно полягає у збереженні зазначених речових доказів, які мають доказове значення, недопущення і запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, за необхідності, проведення з ним експертних досліджень.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «BMW I3», н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, власник ОСОБА_4 та ключі до вказаного автомобіля, шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказаний транспортний засіб.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя