Справа № 705/1587/25
Провадження № 1-кп/702/89/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

20.05.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,

потерпілі: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 - не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії обраного обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000036 від 06.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000036 від 06.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_97 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

19.05.2025 прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_13 під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування причетність обвинуваченої ОСОБА_13 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. 27.02.2025 відносно ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який продовжувався та наразі діє до 23.05.2025.

Згідно з клопотанням прокурора на даний час ризики встановлені під час досудового розслідування, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, може:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_13 усвідомлює, що засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинах, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Тому вона розуміє, неминучість покарання та його конкретний зміст, і що в разі доведення її вини в судовому порядку, їй буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, що може спонукати її до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з виїздом до іншої країни; виїзду до непідконтрольних на даний час територій України. Тяжкість кримінального правопорушення та суспільний резонанс вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, обвинувачена, не має сталих соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштована, не перебуває на утриманні членів родини, не має майна або інших факторів, що прив`язують її до місця проживання.

Крім того, вчинення злочину у складі організованої групи з наявністю чіткої ролі, а також те, що її дії вчинялися системно і за вказівками організатора, свідчить про її обізнаність із характером та обсягом злочинної діяльності, що у свою чергу, може стати для неї додатковим стимулом до уникнення подальшої участі у провадженні, аби не бути використаною як джерело інформації щодо організатора або інших співучасників;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, в тому числі понятих та осіб, які надали добровільну згоду на проведення за їх участю слідчих дій, інших учасників кримінального провадження, зокрема осіб, які є, чи можуть бути його спільниками, так як з деякими свідками вона особисто знайома. Так як, ОСОБА_13 отримувала копії процесуальних документів та ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, які містять відомості з повними анкетними даними зазначених осіб, має обвинувальний вирок, вона може бути вмотивована впливати на свідків шляхом погроз, залякувань, вмовлянь, з метою спотворення обставин, узгодження позицій, щоб вони змінили свої показання на її користь, для пом`якшення власного становища і подальшого уникнення відповідальності за вчинені злочини. Тому без застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, іншим чином неможливо забезпечити її належну процесуальну поведінку;

може вчинити інший злочин в сфері шахрайства, так як обвинувачена ОСОБА_13 , офіційно не працевлаштована, не має джерела доходу, засуджена та повідомлена про підозру у вчиненні аналогічних злочинів, в ході досудового розслідування встановлено, що її злочинна діяльність носить тривалий, систематичний та цілеспрямований характер. Цей факт є прямим доказом високого ризику рецидиву та підтверджує наявність сталого злочинного наміру. Така поведінка свідчить не лише про повну відсутність каяття чи наміру припинити злочинну діяльність, але й про відверту зневагу до правосуддя та норм закону. Більше того, повторне вчинення аналогічного злочину демонструє, що засудження не справило жодного стримувального ефекту на обвинувачену, і перебування на волі дає їй змогу зберігати або відновлювати зв`язки з іншими учасниками злочинної діяльності, отримувати доступ до потерпілих, засобів і методів вчинення нових правопорушень. Таким чином, існує реальна й обґрунтована загроза, що в разі обрання м`якшого запобіжного заходу чи звільнення з-під варти обвинувачена знову вчинить аналогічне злочинне діяння, як це вже фактично відбулося.

Крім того, проводиться розслідування у кримінальному провадженню за № 00001826 від 14.11.2024, за ознаками злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України, в межах якого встановлено, що учасники групи продовжували свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом.

Прокурор вважає, що заявлені ним ризики є реальними, стійкими, триваючими, вони не відпали і не змінилися та виправдовують продовження застосування цього запобіжного заходу. Інші обставини, які сприяють застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Фактично, тримання під вартою виправдовується.

Просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_13 з-під варти у зв`язку з внесенням нею застави, покласти на обвинувачену такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до прокурора та суду за викликом; 2) не відлучатися з населеного пункту, де вона проживає без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 підтримала повністю, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати і надалі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_13 заперечували проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що зазначені прокурором в клопотанні є необґрунтовані.

В судове засідання потерпілі не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомленні у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, ОСОБА_13 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки з конфіскацією майна, отже до обвинуваченої може бути застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2025 до підозрюваної ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави та підтверджено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2025 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави продовжено до 23.05.2025.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3, 5 ст. 199 КПК України).

Оцінюючи заявлені прокурором ризики колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, ОСОБА_13 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.

При цьому, враховуючи багатоепізодність висунутого обивнувачення, тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_13 у разі доведення її винуватості, відсутність сталих соціальних зав`язків та офіційного працевлаштування, відсутність майна, колегія суддів вважає, що ризик того, що ОСОБА_13 може переховуватися від суду існує.

Крім цього, колегія судддів враховує ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси якою задоволено подання про заміну покарання у виді несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі строком на п"ять років як підставу для обвинуваченої переховуватися від суду.

Відтак колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу, не зменшився і продовжує існувати надалі.

Прокурор при обґрунтуванні заявленого клопотання посилається на ризик того, що обвинувачена ОСОБА_13 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для запобігання яким ОСОБА_13 був обраний запобіжний захід. Даний ризик не зменшився та продовжує існувати і надалі.

Так, колегія суддів погоджується, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. Крім цього, обвинувачена, будучи ознайомленою з матеріалами кримінального провадження та перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілих.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу, не зменшився.

Суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки обвинувачена ОСОБА_13 офіційно не працевлаштована, не має стабільного доходу, інкриміновані діяння вчинені групою осіб та мають багатоепізодний характер крім того, ОСОБА_13 є особою засудженою за аналогічне кримінальне правопорушення.

Судом не здобуто відомостей щодо обставин, які б переважили зазначені вище ризики.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Строк запобіжного заходу особи обвинуваченої закінчується 23.05.2025, однак враховуючи, що станом на час постановлення ухвали судовий розгляд ще не розпочато, колегія суддів, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу саме на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У даному випадку відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, тому суд зобов`язаний визначити розмір застави.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в грошовому виразі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Крім цього, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_13 з - під варти у зв`язку з внесенням нею застави, слід покласти на останню такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з Уманського району Черкаської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196-199, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Продовжений строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_13 обчислювати з моменту постановлення ухвали, тобто з 20.05.2025 до 18.07.2025, включно.

Визначити ОСОБА_13 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, після внесення якої обвинувачена звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_13 з - під варти у зв`язку з внесенням нею застави покласти на обвинувачену такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з Уманського району Черкаської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.07.2025.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу та може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_13 , захиснику ОСОБА_8 , прокурору та надіслати для виконання до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Головуючий суддя ОСОБА_98

Судді:

ОСОБА_99