УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 523/9401/25

провадження № 51-3469 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

установив:

08 серпня 2025 року суддя-доповідач Одеського апеляційного суду, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2025 року.

Зазначеною ухвалою слідчого судді постановлено рішення, яким відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у визнанні заявника потерпілим у межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000001 від 03 січня 2024 року.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

У касаційній скарзі він посилається на порушення Конституції, наводить рішення Конституційного Суду України та положення Конвенції про захист прав людини і стверджує, що суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у порушення процесуального закону, чим позбавив його права на доступ до правосуддя. У зв`язку з цим просить касаційний суд скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 належить відмовити з огляду на таке.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправа на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Особливостями права на апеляційний перегляд судового рішення є те, що це право не є абсолютним, оскільки може бути обмежене відповідно до законодавства шляхом визначення кола питань, які виключаються з права на апеляційне оскарження, або чіткого визначення випадків, за яких таке право виникає.

Згідно зі ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 309 КПК України встановлює вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що 08 серпня 2025 року суддя-доповідач, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2025 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника на постанову слідчого про відмову у визнанні його потерпілим, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження.

Мотивуючи своє рішення суддя зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, апеляційному оскарженню підлягають лише ті ухвали слідчого судді, щодо яких така можливість прямо передбачена законом. Частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим не входить до цього переліку.

Суд також послався на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення у справах «Мельник проти України», «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» та «Кромбах проти Франції», де наголошено, що право доступу до суду може бути обмеженим за умови дотримання принципу пропорційності та законної мети.

Тому, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на таке судове рішення слідчого судді.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується з мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду та вважає, що суддя-доповідач обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_4 щодо можливості оскарження ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2025 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3