Справа № 453/640/25
№ провадження 1-кс/453/184/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000107 від 28.04.2025 щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іза Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

29.02.2025 слідчий СВ ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000107 від 28.04.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2025 приблизно о 19:55 год., перебуваючи в приміщенні магазину-кафе ФОП ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , під час дії воєнного стану, введеного в Україні з 24.02.2022 та продовженого Законом України від 16.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», побачив на столі мобільний телефон марки «ОРРО» чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_7 , і в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме мобільного телефону марки «ОРРО».

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу, своєю лівою рукою викрав із стола, мобільний телефон марки «ОРРО», який переклав в праву руку та перемістив до внутрішньої кишені куртки, після чого вийшов із магазину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6 000 (шість тисяч) гривень.

Окрім цього, 28.04.2025 приблизно о 09:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на першому поверсі в загальному коридоріКНП «Сколівська центральна лікарня» по вул. Героя Олега Ушневича, 29, що у м. Сколе Стрийського району Львівської області, під час дії воєнного стану, введеного в Україні з 24.02.2022 та продовженого Законом України від 16.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», побачив через відчинені двері до кабінету масажу сумку, яка належала потерпілій ОСОБА_8 , і в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A13».

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу, своєю лівою рукою викрав із сумки ОСОБА_8 ,мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» білого кольору, поклав його до внутрішньої кишені курточки та вийшов із адміністративного будинку КНП «Сколівська центральна лікарня» після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму близько 8000 гривень (вісім тисяч) гривень.

Разом з тим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місяця події від 28.04.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.04.2025, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2025, протоколом огляду речових доказів від 28.04.2025, протоколом допиту підозрюваного від 28.04.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.04.2025, протоколом огляду місця події від 28.04.2025, протоколом огляду речових доказів від 29.04.2025, протоколом пред`явлення речей до впізнання від 28.04.2025, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.04.2025 та іншими матеріалами, які зібрані під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, описане вище вказує на те, що підозрюваний характеризує себе, як особа, що не має достатніх моральних цінностей, схильної для досягнення своїх злочинних цілей та залишаючись на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняючи кримінальні правопорушення пов`язані з таємним викраденням чужого майна. ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, є особою непохилого віку,тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не хворіє. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у разі, якщо підозрюваний залишиться на волі, то зможе покинути Львівську область, в цілому, переховуватися у своїх знайомих та друзів, а також покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку з наведеним, а також того, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливості проведення під час досудового розслідування з підозрюваним слідчих та процесуальних дій та завершення досудового розслідування в розумні строки, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність клопотати перед судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Застосування інших запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту є недоцільними, оскільки у ОСОБА_5 , не встановлено близьких родичів, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру.

За таких обставин, застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, спотворити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, беручи до уваги виключні обставини саме даного кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, нездатність застави забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити останньому, як альтернативу, розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2025 р. 3028 грн.), що становить 60 560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави.

Прокурор ОСОБА_4 та слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому, надали пояснення аналогічні викладеним у такому та просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

З матеріалів із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження №0000107 від 28.04.2024 за ч.4 ст. 185 КК України, в рамках якого розглядається вказане клопотання.

28.04.2025 затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. При цьому також враховує, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місяця події від 28.04.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.04.2025, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2025, протоколом огляду речових доказів від 28.04.2025, протоколом допиту підозрюваного від 28.04.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.04.2025, протоколом огляду місця події від 28.04.2025, протоколом огляду речових доказів від 29.04.2025, протоколом пред`явлення речей до впізнання від 28.04.2025, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.04.2025 та іншими матеріалами, які зібрані під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даній стадії слідчим та прокурором наведено переконливість фактів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 аргументовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, є особою непохилого віку, а також тяжкість вчиненого злочину, який згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, спотворити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характеру вчинення злочину, в якому він підозрюється, відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.

У даному випадку, наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України є обґрунтованою, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч.1 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спроб переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, спотворити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, спотворити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, врахувавши дані про особу підозрюваного, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Доводи сторони захисту не спростовують наведених ризиків та не спростовують доцільності застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу, а також можливість застосування альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Крім цього, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, суд дійшов висновку про доцільність визначення застосування відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або ч. 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, тобто до 26 червня 2025 року включно.

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Сколівського районного суду Львівської області (код отримувача (код за , банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0000757).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 26 червня 2025 року обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Сколівського районного суду Львівської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Взяття під варту підозрюваного ОСОБА_5 здійснити в залі суду.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя