УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України,-,-

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000552 від 17.04.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII, російську федерацію (далі - рф) визнано державою агресором, яка проводить агресію на території України з кінця лютого 2014 року.

Після остаточної військової окупації частини території Луганської області, представниками збройних формувань рф фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Упродовж 2014 року невстановленими особами, які підконтрольні органам влади рф та діяли за їхніми вказівками, на окупованій території Луганської області, з метою пропаганди і поширення проросійської ідеології серед місцевого населення Луганської області, отримання фінансування та подальшої легітимізації, спрямованої на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, утворено терористичну організацію під назвою «Луганська народна республіка» (далі «лнр»).

Факт тимчасової окупації рф території України та здійснення збройної агресії проти України підтверджено у преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. У вказаній преамбулі зазначено, що збройна агресія рф розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Наслідком такої збройної агресії рф проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє по даний час.

Відповідно до наказу №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження переліку територій, на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованою рф» вся територія Алчевського району Луганської області, від 07.04.2014 віднесена до території, яка тимчасово окупована рф та на якій на даний час фактично не діють органи державної влади України.

У подальшому, в 2022 році на окупованій території Алчевського району Луганської області представники незаконно створених органів влади створили виборчі дільниці для проведення «референдуму входження «лнр» до складу рф», в тому числі, в с. Софіївка створили так званий «избирательный участок №2123 в поселке Софиевка».

Громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи факт наявної збройної агресії рф проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, сповідуючи ідеї «руського миру», в порушення вимог Конституції та законів України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Алчевського району Луганської області, усвідомлюючи, що так званий «избирательный участок №2123 в поселке Софиевка» створений незаконним органом влади, діючи умисно, добровільно, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше вересня 2022 року, погодилась на пропозицію представників окупаційної влади та була призначена на посаду «заместителя председателя участковой изберательной комисии избирательного участка №2123 в поселке Софиевка», розташованого в с. Софіївка Алчевського району Луганської області.

В подальшому, перебуваючи на зазначеній посаді, ОСОБА_6 приймала активну участь в організації та проведенні в вересні 2022 року на території с. Софіївка Алчевського району Луганської області так званого «референдуму» щодо входження «лнр» до складу рф, зокрема, вела виборчу документацію комісії, агітувала місцевих мешканців до участі у референдуму щодо входження «лнр» до складу рф, в день проведення так званого «референдуму» здійснювала видачу бюлетенів та оформлення списків виборців.

Таким чином, ОСОБА_6 , реалізуючи свої повноваження на вищезазначеній посаді, своїми умисними діями сприяла становленню, утриманню та зміцненню окупаційної влади рф.

Крім того, громадянка України ОСОБА_6 , вчиняла умисні дії, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 23.09.2022 ОСОБА_6 , діючи умисно, добровільно, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, перебуваючи на тимчасово окупованій території - в с. Софіївка Алчевського району Луганської області, здійснила публічні заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення вищезазначеного порядку, встановленого Конституцією України, а саме повідомила місцевим мешканцям про відкриття виборчої дільниці в с. Софіївка та закликала їх брати участь у референдуму щодо входження «лнр» до складу рф.

Крім того, відеозапис вищевказаних публічних закликів ОСОБА_6 до зміни меж території та державного кордону України, 23.09.2022 за допомогою невстановлених осіб було розміщено в «Telegram»-каналі «ЛуганьмедиаZ», який є офіційним «Telegram»-каналом «Государственного унитарного предприятия лнр «Луганьмедиа», який переглянуло 795 осіб.

Надалі, прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури у встановленому КПК України порядку, а саме шляхом розміщення 15.08.2025 на сайті Офісу Генерального прокурора та 16.08.2025 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_6 на 20 серпня 2025 року задля вручення останній повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, та проведення із нею слідчих (процесуальних) дій, однак ОСОБА_6 не з`явилася і причини неявки не повідомила.

20.08.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений вимогами КПК України.

Оскільки підозрювана ОСОБА_6 за викликами не з`явилася та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території з метою уникнення кримінальної відповідальності.

28.08.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 9 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до відповіді на доручення 9 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 27.08.2025, на даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в с. Софіївка Алчевського району Луганської області, що дає достатні підстави вважити, що остання переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: відповіддю на доручення №5/09-3171/73 від 02.08.2023; протоколом огляду від 07.09.2023; протоколом огляду від 07.09.2023; відповіддю на доручення №78/3/5/9-6707 від 21.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_7 від 18.05.2024; протоколом огляду матеріалів у мережі Інтернет за участю свідка ОСОБА_7 від 18.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 18.05.2024; протоколом огляду матеріалів у мережі Інтернет за участю свідка ОСОБА_8 від 18.05.2024; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, а також запобігти ризикам передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задоволити з викладених у ньому підстав, вказавши про те, що підозрювану оголошено у розшук та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого вказавши на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених ризиків, а тому просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Як встановлено слідчим суддею, що СВ УСБУ в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000552 від 17.04.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, 20.08.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений вимогами КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик, оголошена у розшук та перебуває у АДРЕСА_1 , тобто на території, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», внесена до вказаного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2025, за результатами розгляду клопотання слідчого, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 17.04.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки остання може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які їй стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Таким чином, викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, у даному кримінальному провадженні наявний значний суспільний інтерес, з огляду на той факт, що ОСОБА_6 пред`явлена підозра за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, а тому безпосередньо стосується запиту громадянського суспільства на дотримання вимог Конституції України щодо збереження суверенітету та територіальної цілісності України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваної вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Як встановлено слідчим суддею, 28.08.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 9 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, провадження по справі зупинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наведені обставини, а також те, що 29.08.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області у даному кримінальному провадженні надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з переховуванням підозрюваної на тимчасово окупованій території України, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, є підставою для розгляду даного клопотання за його відсутності.

Враховуючи викладене те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, а також в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення. Окрім того, обґрунтованими є доводи сторони обвинувачення про необхідність запобігання спробам останньої ухилитися від органів досудового слідства, оскільки останнього оголошено у розшук.

Таким чином, із врахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити до органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали не зазначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя