ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 Справа №607/25407/24 Провадження №1-кп/607/684/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за №0000296 від 18.11.2021 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Радивилів Радивилівського району Рівненської області, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не одружений, працює водієм у ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 (бере участь дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

18.11.2021 приблизно о 18:00 водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із пасажирами ОСОБА_9 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_10 , який сидів на задньому пасажирському сидінні, без вантажу та рухався лівою смугою транспортного потоку автодороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине», в напрямку м. Тернопіль від м. Хмельницький із швидкістю не менше як 100 км/год, чим порушив вимоги п. 12.6г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), згідно з якими швидкість керованого ним автомобіля не повинна була перевищувати 90 км/год.

В цей час попереду вищезазначеного транспортного засобу в попутному напрямку по тій самій смузі, із аналогічною швидкістю, рухався автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», p.н. НОМЕР_2 .

Під час руху вказаною автодорогою, неподалік кафе-бару «Романтика», що розташований за адресою: с. Байківці, вул. Смиківецька, 60, Тернопільського району Тернопільської області, водій автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» ОСОБА_3 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами, динамічною зміною видимості у напрямку руху в темну пору доби та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) ПДР, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В продовження такого руху на 155 км + 875 м автодороги М-30, водій автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», р.н. НОМЕР_3 , змінив напрямок свого руху вліво та розпочав об`їзд перешкоди - автопоїзда у складі сідлового тягача «DAF XF 95.380», р.н. НОМЕР_4 , із напівпричепом «WIELTON W33», р.н. НОМЕР_5 , який під керуванням водія ОСОБА_11 стояв нерухомо в межах лівої смуги транспортного потоку до м. Тернопіль, маючи намір виконати поворот ліворуч на другорядну дорогу.

В свою чергу водій автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» ОСОБА_3 , рухаючись за попутним автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» та порушуючи вимоги пунктів 12.1 та 12.2 ПДР, з моменту зміни останнім напрямку руху, не приділив особливу увагу до даної дорожньо-транспортної ситуації, не обрав безпечну швидкість за умови видимості у напрямку руху та не підготувався до вжиття необхідних заходів у випадку подальшої динамічної зміни дорожньої обстановки, в результаті чого поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення передньої частини керованого автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» із задньою правою частиною напівпричепа «WIELTON W33», який у складі із тягачем «DAF XF 95.380» стояв попереду вказаного транспортного засобу в межах смуги його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» ОСОБА_10 заподіяно несумісну із життям травму голови з переломами кісток черепа, з відділенням його лицевої частини від склепіння і основи, ушкодженням (руйнуванням) оболонок і речовини головного мозку, від якої настала його смерть на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 12.2 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах викладених вище, визнав повністю. Погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

По суті провадження обвинувачений пояснив, що їхав з м. Хмельницький та підібрав пасажира. Приблизно о 18:00 біля м. Тернопіль їхав за іншим транспортним засобом, не встиг швидко зреагувати, тому сталася ДТП. Визнає усі обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердивши, що такі відповідають дійсності. Щиро кається. Відшкодував шкоду повністю.

На запитання захисника, обвинувачений повідомив, що його мати проживає сама в іншому місті, має інвалідність третьої групи, він до неї приїжджає. Крім того, пояснив, що потерпілим відшкодував шкоду. Також зазначив, що у його матері є ще інші діти.

У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений зазначив, що шкодує про вчинене, просить суворо не карати і, якщо є можливість, не позбавляти його права керування.

У судових дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судові засідання не з`явилися, однак їх представник адвокат ОСОБА_7 , висловився про проведення судового засідання без їх участі, про що інші учасники не заперечили. Крім того, представник потерпілих зазначив, що в матеріалах провадження наявні ордери, у яких не містяться обмеження щодо його повноважень, а тому він має право висловити позицію та думку потерпілих, про що інші учасники не заперечили.

Так, представник потерпілих зазначив, що шкода потерпілим відшкодована та вони не наполягають на суворій мірі покарання обвинуваченому, тобто вони не проти застосування судом іспитового строку.

В судових дебатах потерпіла сторона участі не брала за заявою від 29.05.2025 адвоката ОСОБА_7 , в якій він просив проводити засідання без його участі та участі потерпілих, на суворості покарання вони не наполягають.

Захисник ОСОБА_8 в судових дебатах просив суд врахувати те, що злочин вчинений обвинуваченим з необережності. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Його посткримінальна та процесуальна поведінка свідчать про те, що він уже став на шлях виправлення. ОСОБА_3 раніше не судимий, є особою молодого віку. Просить не позбавляти обвинуваченого волі і призначити йому іспитовий строк. Крім цього, просить не позбавляти права керування, оскільки обвинувачений працює водієм та доглядає свою матір, яка проживає в іншому місті, і тому є потреба їздити до неї.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вчиненим із необережності; фактичні обставини кримінального правопорушення смерть потерпілого; конкретні обставини кримінального провадження, а саме визнання вини обвинуваченим та його відмова від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві, позиція сторін щодо покарання; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; особу винного який вперше вчинив кримінальне правопорушення та раніше не судимий, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального згідно санкції статті обвинувачення.

Також беручи до уваги: інші відомості про особу обвинуваченого те, що позитивно характеризується за місцем проживання та має сталі соціальні зв`язки, працює, під спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як низький та його виправлення без ізоляції від суспільства не буде становити високого ризику небезпеки для оточення відповідно до досудової доповіді Хмельницького районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області №2476/43/17/1-25 від 09.04.2025, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України.

Крім цього, суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема характер порушення ПДР та його наслідок у вигляді смерті потерпілого, свідчать про те, що для досягнення мети призначення ОСОБА_3 покарання, яка передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, - його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами; йому слід призначити також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, можливість призначення якого передбачена санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

І цей висновок не спроможні спростувати доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 працює водієм та має потребу у відвідуванні матері, яка проживає віддалено від нього та хворіє.

Так, із матеріалів справи вбачається, що за місцем реєстрації обвинуваченого та його матері у м. Радивилів, зареєстровано ще семеро осіб та обвинувачений під час допиту підтвердив, що у матері ще є діти. Крім цього, обвинувачений прийнятий ФОП на посаду водія автотранспортних засобів лише 10.04.2025. Даних про виконання ним інших робіт, пов`язаних із керуванням транспортними засобами, суду не надано. Таким чином, суд вважає, що обставин, за яких позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, призведе до вкрай негативних наслідків для нього чи інших осіб, не встановлено.

Згідно з ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК україни.

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:

- 1716,20 грн вартість судової автотехнічної експертизи №CE-19/120-22/430-ІТ;

- 1029,72 грн вартість судової автотехнічної експертизи №CE-19/120-21/12343-ІТ;

- 3775,64 грн вартість судової транспортно-трасологічної експертизи №CE-19/120-21/12345-IТ;

- 4118,88 грн вартість судової фототехнічної експертизи №CE-19/120-22/1011-ФП;

- 24611,60 грн вартість судової автотехнічної експертизи №557-Е;

- 3786,40 грн вартість судової автотехнічної експертизи №CE-19/120-24/6767-IТ;

- 4775,40 грн вартість судової автотехнічної експертизи №CE-19/120-24/10701-IТ,

усього на суму 43 813,84 грн (сорок три тисячі вісімсот тринадцять гривень 84 коп).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2021 (справа № 607/21348/21) на: транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки «DAF» моделі «XF 95.380», реєстраційний номер НОМЕР_4 ; напівпричіп марки «WIELTON» марки «W33», реєстраційний номер НОМЕР_5 , скасувати повністю.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути його власнику;

- транспортний засіб марки «DAF» моделі «XF 95.380», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та напівпричіп марки «WIELTON» марки «W33», реєстраційний номер НОМЕР_5 , які повернуті їх власникам згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2022, справа № 607/3085/22), - залишити останнім.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1