1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4446/25 1-кп/335/670/2025
01 липня 2025 року м.Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження за обвинуваченням
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 12 травня 2025 року у вищезазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
27.06.2025 до суду від представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 надійшли цивільні позови до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
01.07.2025 представником потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 було подано до суду заяви про збільшення позовних вимог.
У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник - адвокат ОСОБА_9 підтримали подані цивільні позови та просили суд прийняти їх до розгляду.
Прокурор також просив суд прийняти до розгляду подані представником потерпілих цивільні позови.
Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник адвокат ОСОБА_11 не заперечували проти прийняття цивільних позовів до розгляду.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 підтримали позицію прокурора.
Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник адвокат ОСОБА_11 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, а також цивільні позови, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, а цивільні позови, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, прийняттю до розгляду, з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя відповідно до ст.ст. 32, 615 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, немає.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, а відтак підстав для його повернення прокурору немає.
З вказаних обставин суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.384 КПК України суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.615 КПК України у разі введення воєнного стану кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено та який продовжує діяти до теперішнього часу.
З урахування вищезазначеного, колегією суддів обвинуваченій ОСОБА_10 не роз`яснювалось право на розгляд кримінального провадження стосовно неї судом присяжних.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За приписами п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.
Цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням відповідають вимогам процесуального закону, підстави для їх повернення, залишення без розгляду або без руху на даний час відсутні. З огляду на викладене, суд вважає за можливе прийняти цивільні позови до розгляду у даному кримінальному провадженні з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - цивільними позивачами у кримінальному провадженні, а обвинувачену ОСОБА_10 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в порядку та строки, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, цивільний відповідач має право подати відзив на позовну заяву, цивільні позивачі - відповідь на відзив, цивільний відповідач заперечення на відповідь на відзив.
Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.
У клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Так, прокурор посилається на те, що кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ст.187, п.п. 1, 6, 11 ч.2 ст.115 КК України у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. З метою уникнення покарання та відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, ОСОБА_10 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, прокурор посилається на те, що обвинувачена ОСОБА_10 розлучена та офіційно не працевлаштована, отже не має стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що остання, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України, і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовуються тим, що обвинувачена ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, які ймовірно обізнані, а ймовірно і взагалі причетні до організації та вчинення вказаного злочину, однак до теперішнього часу ще не встановлені. У випадку обрання до обвинуваченої запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не виключається вірогідність особистих зустрічей обвинуваченої ОСОБА_10 з потерпілими, свідками, що негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілих, свідків у провадженні, провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають обвинувачену у вчиненні особливо тяжкого злочину, очікуючи на можливу її помсту, що вплине на швидкість, повноту, всебічність та швидкість судового розгляду кримінального провадження, оскільки потерпілі та свідки на сьогоднішній день безпосередньо судом не допитані, їх показання безпосередньо судом не сприйняті. Знаходячись на свободі ОСОБА_10 матиме можливість незаконно впливати на експертів.
Ризик того, що обвинувачена ОСОБА_10 може продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, підтверджується тим, що остання організувала та керувала готуванням до вчинення розбою та умисного вбивства свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 , його матері ОСОБА_6 та брата ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_10 отримала від виконавця злочину, якого сама підшукала, грошові кошти отримані нібито злочинним шляхом, підтвердження вчинення вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та завірення про подальше вчинення вбивства ОСОБА_6 , позитивно відреагувала на дану звістку, та дала згоду на вбивство ОСОБА_6 у подальшому. Після цього ОСОБА_10 була затримана працівниками поліції. Будучи на свободі, вона може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_10 вчинене із застосуванням насильства.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора та просили суд його задовольнити. Додатково потерпілі зазначили про те, що побоюються за своє життя, а тому просять суд залишити обвинувачену під вартою та не визначати розмір застави.
Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник адвокат ОСОБА_11 не заперечували проти задоволення клопотання, проте просили суд визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2024 до ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 21.12.2024 року до 18.02.2025 включно.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.01.2025 ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2024 залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 лютого 2025 року ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2025 включно без визначення застави.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02.04.2025 ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.02.2025 було залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2025 року ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.05.2025 включно без визначення застави.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.05.2025 ОСОБА_10 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.07.2025 включно без визначення застави.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21.05.2025 було прийнято відмову захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 від поданої апеляційної скарги. Закрито провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2025 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України, за які законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, та довічне позбавлення волі, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів. ОСОБА_10 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих їй діянь й суворість можливого покарання, може переховуватися від суду, що дає підстави для висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того суд зазначає про те, що обвинувачена ОСОБА_10 обізнана про місце мешкання потерпілих, які є її родичами, а також свідків, які не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, а тому вони можуть змінити свої покази у разі впливу на них ОСОБА_10 шляхом залякування, вмовляння або іншим шляхом.
Також суд вважає доведеним наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_10 може продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, задля досягнення своєї мети.
З урахуванням зазначеного суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_10 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта; продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні, суд виходить із встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу обставин щодо наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України.
Судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій, враховується, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки (дітей, батьків), разом з цим це не спростовує і не зменшує достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченої під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, наявне обґрунтоване обвинувачення відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, п.п.1,6,11 ч.2 ст.115 КК України, наявність ризиків, зазначених ст.177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого, свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених в підготовчому судовому засіданні ризиків та вважає необхідним продовжити ОСОБА_10 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, на даний час, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод. Суд також бере до уваги стан здоров`я обвинуваченої, щодо якої в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що на даний час, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» підлягає задоволенню.
Разом цим, продовжуючи обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, що передбачено п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні.
Викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Визнати ОСОБА_6 - цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Визнати ОСОБА_10 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Визнати ОСОБА_7 - цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Визнати ОСОБА_10 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Визнати ОСОБА_8 - цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Визнати ОСОБА_10 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, якщо такі докази не надані позивачем.
Встановити позивачам п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 серпня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 липня 2025 року.

Повний текст ухвали виготовлено 02 липня 2025 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3