ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарин, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого 2 групу інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.04.2025 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 20.02.2025, приблизно о 14 год. 38 хв. перебував поряд із супермаркетом «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «Сільпо», у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_5 підійшов до полиці з алкогольними напоями та викрав наступний товар, а саме Віскі LUX Row Four Grain Bourbor, об`ємом 0,75 л., вартістю 3759, 20 гривень (сума без ПДВ), які поклав до своїх штанів у яких був одягнений.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар. Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», ОСОБА_5 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 3759, 20 гривень (сума без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_5 приблизно о 16 год. 16 хв. 20.02.2025 року перебував поряд із супермаркетом «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «СІЛЬПО-ФУД», у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_5 підійшов до полиці з алкогольними напоями та викрав наступні товари, а саме віскі LUX Row Four Grain Bourbor, об`ємом 0,75 л. вартістю 3759, 20 гривень (сума без ПДВ), віскі Starward Nova, об`ємом 0,7 л., вартістю 2559, 20 гривень (сума без ПДВ)., які поклав до своїх штанів у яких був одягнений.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне, повторне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар. Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_5 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 6318,40 гривень (сума без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_5 приблизно о 17 год. 50 хв. 20.02.2025 року перебував поряд із супермаркетом «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: м. Київ, вул. В. Липківського, 1-А та в подальшому зайшов до вище вказаного супермаркету.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні торгової зали супермаркету «СІЛЬПО-ФУД», у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», з приміщення вищевказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, ОСОБА_5 підійшов до полиці з алкогольними напоями та викрав наступний товар, а саме: віскі Lagavulin 16 yo GB, об`ємом 0,7 л., вартістю 3999, 20 гривень (сума без ПДВ)., які поклав до своїх штанів у яких був одягнений.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне, повторне викрадення чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , утримуючи при собі товар, який він обрав як об`єкт своїх протиправних дій, направився у сторону виходу з магазину «Сільпо», де пройшов касову зону не розрахувавшись за товар. Після чого, бажаючи настання матеріальної шкоди для ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_5 вийшов на вулицю з магазину та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 3999,20 гривень (сума без урахування ПДВ).

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, розкаявся.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 , доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» повинен дослідити дані про особу обвинуваченого, з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст. 12 КК України, а також враховує особливості кожного конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 діяння відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Обвинувачений ОСОБА_5 до скоєння вищевказаних злочинів не був судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, з 02.03.2016 визнаний особою з інвалідністю 2 групи інвалідність з дитинства, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений ОСОБА_5 відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, повідомив суду фактичні обставини про вчинений ним злочин, вказав, що не міг знайти заробітку, а злочин скоїв з метою подальшого перепродажу алкогольних напоїв.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, скрутне майнове становище обвинуваченого, його молодий вік.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

За правилами ч. 1 ст. 69 КК суд вправі призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за відповідний злочин, за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та з урахуванням особи винного.

При цьому КК України надає повноваження суду лише у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи та повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, предмет та вартість викраденого майна, наведені вище дані про особу обвинуваченого, який на момент скоєння даних злочинів не був судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, є інвалідом 2 групи з дитинства, сирота, його ставлення до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочинів, його бажання вступити до лав ЗСУ, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків від злочину, беручи до уваги, думку потерпілого який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, та не просив суд позбавляти обвинуваченого волі, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції.

Тільки таке покарання на думку суду є необхідним та достатнім для обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки дані кримінальні правопорушення були вчинені ними до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин, суд вважає необхідним, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2025.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його молодий вік, його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочинів, беручи до уваги думку потерпілого який не наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст. 75,76 КК України. При цьому, на думку суду, тривалість іспитового строку не може бути мінімальною.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене цим вироком, більш суворим, яке призначене ОСОБА_5 вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2025, остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду .

Речові докази:

-куртку чорного кольору, кепку сірого кольору, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, гаманець чорного кольору, зарядний пристрій, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , навушники, шнур від зарядного пристрою, запальничку, купюру номіналом сто гривень УМ 2126978, чотири купюри номіналом 50 гривень АД 8811604, ЕБ 756660, ФГ 0849493, АК 2569675 - повернути ОСОБА_5 ;

-пляшку віскі LUX Row - повернути законному володільцю;

-2 диска з відеозаписом з відео спостереження, розташованих за адресою: м. Київ, вул.. Василя Липківського 1-А - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-частину від сім-карти у зіп- пакеті - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1