Справа № 938/569/25
Провадження № 11-кп/4808/392/25
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000032 за апеляційними скаргами заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2025 року, згідно з яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, не працевлаштованого, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року, на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131» (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_1 та ліс-кругляк хвойної породи у кількості 12 колод.

Вирішено питання речових доказів.

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 таємно викрав чуже майно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, в тому числі указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 січня 2025 року № 4024-IX, з 08 лютого 2025 року строком на 90 діб. Указ Президента України від 14 січня 2025 №26/2025 .

Житель присілку Чорний села Пробійнівка Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області ОСОБА_8 на початку березня 2025 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в лісовому масиві урочища Чорний села Пробійнівка Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області в особистих потребах, побачив заготовлений під завантаження ліс кругляк хвойної породи, який розроблявся працівниками Яблуницького лісництва Верховинського районного лісгоспу в межах рубки в кварталі № 8 виділ № 58 вказаного лісництва, після чого, в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна лісу кругляку, в умовах воєнного стану.

Надалі ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливою метою з метою особистого збагачення, знаючи, що в його знайомого ОСОБА_11 є в користуванні вантажний автомобіль марки «ЗИЛ 131» (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_2 , попросив останнього тимчасово надати йому для власних потреб даний транспортний засіб, на що ОСОБА_11 , якому нічого не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_8 на вчинення таємного викрадення чужого майна, погодився.

У ніч на 10 березня 2025 року, керуючи вантажним автомобілем марки «ЗИЛ 131» (бортовий С) з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_8 приїхав до лісового масиву в кварталі № 8 виділу № 58 Яблуницького лісництва Верховинського районного лісгоспу, який розташований в адміністративних межах села Пробійнівка, урочище Чорний, Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, де попередньо бачив заготовлений ліс кругляк хвойної породи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, в умовах воєнного стану, в ніч на 10 березня 2025 року таємно викрав із верхнього складу Яблуницького лісництва Верховинського районного лісгоспу шляхом навантаження на кузов вищевказаного автомобіля ліс кругляк хвойної породи в кількості 12 колод, загальною кубомасою 3,239 м3 та загальною вартістю 8733,16 гривень, після чого покинув місце злочину.

У результаті вищезазначеного, ОСОБА_8 завдав Верховинському районному лісгоспу майнової шкоди на суму 8733,16 гривень.

Прокурор в апеляційній скарзі просить змінити вирок суду першої інстанції з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Застосувати ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, та вважати його засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Зазначає, що суд першої інстанції вимог закону не виконав, призначивши покарання обвинуваченому, не передбачене санкцією закону про кримінальну відповідальність, без застосування ст. 69 КК України у резолютивній частині, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПІК України.

Наголошує, що обравши покарання у виді штрафу, суд не застосував ст. 69 КК України у резолютивній частині вироку.

Крім того в іншій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Верховинського районного суду від 17 червня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону щодо виправлення описки в резолютивній частині вироку.

Зазначає, що Верховинський районний суд не виконав вимог закону, змінивши вирок, шляхом виправлення описки.

Так вироком Верховинського районного суду від 03 червня 2025 року ОСОБА_8 призначено покарання, не передбачене санкцією відповідної статті закону про кримінальну відповідальність, у виді штрафу. Зокрема, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Обравши покарання у виді штрафу, суд не застосував у резолютивній частині вироку ст. 69 КК України.

Вказане порушення не може бути виправлене шляхом виправлення описки, оскільки виправлення описок у кримінальному судочинстві можливе за умови, що такі виправлення не змінюють суті судового рішення. Судова практика підкреслює важливість дотримання цих вимог для забезпечення прав учасників кримінального провадження.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, з мотивів, викладених у ній;

- захисник ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила справу розглядати без участі ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини скоєного ОСОБА_8 , доведеність його вини та кваліфікація дій за статтями КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданих апеляційних скаргах не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

Прокурор оскаржує вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому, не передбаченого санкцією закону про кримінальну відповідальність, без застосування ст. 69 КК України у резолютивній частині та подальше виправлення вказаного порушення шляхом виправлення описки.

За приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Так, під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, є підставами для зміни вироку суду першої інстанції.

Як вбачається з вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

При призначенні покарання обвинуваченому слід врахувати обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття обвинуваченого, відшкодування збитків шляхом повернення викраденого майна.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції вірно врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , а саме: 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю злочину; 3) перерахування коштів на потреби ЗСУ.

Вказані обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим суд першої інстанції, в порушення вимог закону, призначив покарання обвинуваченому, не передбачене санкцією закону про кримінальну відповідальність, без застосування ст. 69 КК України у резолютивній частині, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПІК України.

Відповідно до ухвали про виправлення описки Верховинський районний суд Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року (а.п. 81) суд виправив описку, допущену у вироку Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2025 року, виклавши його резолютивну частину щодо призначення покарання в такій редакції: « ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання зі застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.»

Колегія суддів наголошує, що вказане порушення не може бути виправлене шляхом виправлення описки, оскільки виправлення описок у кримінальному судочинстві можливе за умови, що такі виправлення не змінюють суті судового рішення. Судова практика підкреслює важливість дотримання цих вимог для забезпечення прав учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року (справа №296/6496/19) вказав, що однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Суд вправі вирішувати питання щодо виправлення описок та арифметичних помилок, коли їх виправлення не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища обвинуваченого.

Аналогічна позиція відображена в ухвалі ВССУ від 13 серпня 2015 року по справі № 5-1787км15, згідно з якою виходячи з положень ст. 379 КПК України суд має право виправити в судовому рішення лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки. Питання щодо неправильно застосування норм кримінального закону та призначення покарання допущеного судом апеляційної інстанції віднесено до компетенції суду касаційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.

Між тим, аналізуючи зміст виправлень, які були внесені ухвалою місцевого суду в порядку ч. 1 ст. 379 КПК України у резолютивну частину вироку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції фактично змінив порядок призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки таке порушення є істотним, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції про виправлення описки необхідно скасувати.

На думку суду апеляційної інстанції встановлені обставини, що пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому слід застосувати ст. 69 КК України та перейти до покарання, що не передбачено санкцією відповідної статті, призначивши покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Оскільки вирок суду не набув чинності, вказані обставини є підставою для зміни вироку в частині призначеного покарання.

Згідно з ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вирок суду першої інстанції необхідно змінити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу про виправлення описки Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2025 року змінити в частині вирішення питання про застосування ст. 69 КК України, виключити з ухвали посилання на застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 .

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Вирок Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5