Справа № 296/5276/25
Вирок

Іменем України

21 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 02.04.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що судовим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира № 296/6358/14-ц 2/296/2841/14 від 12.12.2014 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти для утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 15 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до вказаного судового рішення, він зобов`язаний виплачувати кошти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , в період з 01.05.2024 по 01.04.2025 злісно ухиляється від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_3 попереджений державним виконавцем Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Незважаючи на це, останній з 01.05.2024 по 01.04.2025, будучи фізично здоровим з метою злісного ухилення від сплати аліментів умисно не повідомляє державному виконавцю про суму заробітку та джерела доходів і зі своїх доходів аліменти не сплачував; у Житомирському міському центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебуває; заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживає; аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно не виплачує, чим допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.04.2025 складає 352 546 гривень

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з матеріалами досудового розслідування, клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмовими заявою підозрюваного, складеною в присутності його захисника та заявою потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви підозрюваного, яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , слідує, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме, в ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 , відповідно до наданої нею заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за її відсутності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, з урахуванням заяви потерпілої, суд дійшов висновку щодо відсутності сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та можливістю розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , який раніше не судимий і визнав свою вину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує вік останнього, його відношення до вчиненого, задовільний стан здоров`я і той факт, що він офіційно не працевлаштований та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини упродовж тривалого часу.

Суд також враховує розмір заборгованості по сплаті аліментів, який становить 352 546 гривень і те, що обвинувачений без поважних причин фактично самоусунувся від їх сплати, і заходи щодо погашення заборгованості не вживає.

Санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачає альтернативні покарання у виді громадських робіт, пробаційного нагляду та обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_3 вид покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На думку суду, призначене покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на суму 352 546 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченогоОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_9