Провадження № 1-кс/947/466/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001683 від 11.09.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки ВПО зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, відносно якого у суді м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за ст. 190 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції КК України від 27.06.2019 року), ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0001683 від 11.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 10.09.2019 року близько 16 год. 00 хв. в м. Одеса на проспекті Ак. Глушка, 16, надав ОСОБА_7 завідомо підроблену, зроблену на її ім`я, начебто нотаріально посвідчену довіреність від 05.09.2019 року, що уповноважувала ОСОБА_7 діяти від імені ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_7 , виконуючи прохання та настанови ОСОБА_4 , знаючи про підробленість даної довіреності та використовуючи її разом із іншими документи, 10.09.2019 близько 16 год. 20хв. в відділені АТ КБ «Приват Банк», що в м. Одеса по проспекту Ак. Глушка, 16, надала їх співробітниці цього банку, яка на підставі цих документів, відкрила ОСОБА_7 доступ до поточного рахунку ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , що надав можливість перерахунку із нього коштів.

Крім того, за даними досудового розслідування, ОСОБА_4 вирішив шляхом обману, реалізувати план із шахрайського заволодіння грошовими коштами відповідної фізичної особи підприємця. Для його реалізації ОСОБА_4 залучив ОСОБА_7 , якій не повідомив про його корисний, злочинний намір. Так в подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 10.09.2019 близько 16год. 00хв., в м. Одеса на проспекті Ак. Глушка, 16, надав ОСОБА_7 завідомо підроблену, зроблену на її ім`я, начебто нотаріально посвідчену довіреність від 05.09.2019 року, яка уповноважувала ОСОБА_7 діяти від імені ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_7 , виконуючи прохання та настанови ОСОБА_4 , знаючи про підробленість даної довіреності та використовуючи її разом із іншими документи, 10.09.2019 близько16год.20хв. у відділені АТ КБ «Приват Банк», що в м. Одеса по проспекту Ак. Глушка, 16, надала їх співробітниці цього банку,яка на підставі цих документів, відкрила ОСОБА_7 доступ до поточного рахунку ФОП ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , що надавав можливість перерахунку із нього коштів. Після чого, об 16год. 24хв.без відома та дозволу фактичного власника ФОП ОСОБА_8 , із його рахунку було переведено 300000 гривень на наявний рахунок № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_7 , якими надалі ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд.

За викладених обставин, 18.06.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа, вчинене групою осіб;

-ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 27.06.2019 року) за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), у великих розмірах.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Долучив до клопотання витяг з ЄРДР та копію постанови про відновлення досудового розслідування.

Підозрюваний зазначив, що не потребує при розгляді клопотання присутності захисника, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що з пред`явленою йому підозрою погоджується, готовий співпрацювати зі слідством та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.06.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа, вчинене групою осіб;

-ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 27.06.2019 року) за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), у великих розмірах.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідкам ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , висновком експерта № 30-ІТ, протоколами огляду документів вилучених у АТ КБ «Приват Банк».

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим слідчим суддею надавався дозвіл на його затримання з метою приводу, що суттєво збільшує ризик його втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя погоджується із тим, що наразі існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на те, що досудове розслідування наразі не завершене та процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілого та свідків в рамках даного провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення, зокрема, тяжкого злочину, адже потерпілий та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення та вважає вказаний ризик обґрунтованим, адже відносно підозрюваного ОСОБА_4 перебуває на розгляді у суді м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, пов`язаного із шахрайськими діями, що вказує на систематичне здійснення підозрюваним протиправної діяльності, направленої на незаконне заволодіння чужим майном.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативним, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення тяжкого злочину з корисливих мотивів.

Стороною обвинувачення не було запропоновано розмір застави, який слід визначити підозрюваному ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави на розсуд суду.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого є заволодіння грошовими коштами у розмірі 300 000 (трьохсот тисяч) гривень, після повідомлення про підозру почав переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим слідчим суддею надавався дозвіл на його затримання, підозрюваного було затримано на території Київської області, хоча останній, як внутрішньо переміщена особа проживає у м. Одесі, що свідчить про те, що останній намагався перешкоджати досудовому розслідуванню, змінюючи місце проживання.

Вказане свідчить про те, що даний випадок є виключним, а тому, на думку слідчого судді, розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не буде здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього судом обов`язків.

Отже, слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини імовірного вчинення, зокрема, тяжкого злочину та характеристика особи, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_12 , майнову шкоду, завдану внаслідок протиправних дій, в яких він обґрунтовано підозрюється, те, що підозрюваний довгий час переховувався від органу досудового розслідування та суду, будучи повідомленим про те, що він є підозрюваною особою, а також з урахуванням того, що відповідно до матеріалів клопотання він є особою схильною до вчинення шахрайських дій, прийшов до висновку, що в даному випадку слід визначити заставу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 30.07.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 30.07.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1