Подільський районний суд міста Києва
Справа № 1-128/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття судимості,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2012 року, ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з моменту затримання з 10.06.2010 року.

ОСОБА_4 в клопотанні до суду просив: «про зняття судимості відповідно до вироку Подільського районного суду м. Києва від 26.07.2012 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, у зв`язку строків давності, встановлені в межах санкцією відповідною статтею (частиною статті) Закону України про кримінальну відповідальність, що фактично був звільнений з місць позбавлення волі 2017 році, застосуванням закону «Савченко» розрахунку 1 дню за 2 дні позбавлення волі».

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що відмовляється від заявленого клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити без розгляду заявлене ОСОБА_4 клопотання.

Дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2012 року, ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з моменту затримання з 10.06.2010 року.

На відміну від кримінального закону, застосування процесуального закону за аналогією є можливим.

Відповідно до ч. 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1ст. 7 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому у статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Підстави для відмови у задоволенні зазначеної вище заяви щодо повернення без розгляду клопотання про зняття судимості законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду з заявою.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 відмовився від заявленого клопотання, суддя приходить до висновку про необхідність залишення зазначеного клопотання без розгляду.

У відповідності до вимог ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Крім цього, до клопотання не долучено оригінали або копії документів та інші матеріали, якими засуджений обґрунтовує доводи клопотання, з яких би вбачалась необхідна суду інформація для вирішення питання, визначеного у клопотанні. Діючими нормами КПК України суду не надано повноважень збирати докази у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування заявлених до суду вимог.

Разом з тим, до матеріалів клопотання ОСОБА_4 не долучено жодних документів, які б підтверджували наявність підстав для розгляду його клопотання.

Зазначені недоліки є суттєвими, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості здійснити розгляд клопотання та ухвалити законне, обгрунтоване і вмотивоване судове рішення.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 відмовився від заявленого клопотання, суд вважає за необхідне залишити без розгляду клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 22, 26, 89, ст. 91 КК України, ст.ст. 537, 538, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття судимості, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1