Справа № 739/715/25
Провадження № 1-в/739/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника УВП ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31», в особі т.в.о. начальника, звернулася до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, а саме покаранням у виді позбавлення волі на певний строк.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, призначене вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 07 серпня 2009 року за вчиненні злочинів, передбачених пунктами 6,13 частини другої статті 115, частиною першою статті 152, частиною другою статті 153, частиною першою статті 185, частиною другою статті 187, частиною четвертою статті 187 КК України. Станом на 11 квітня 2025 року вказаний засуджений відбув 17 років 2 місяці та 27 днів позбавлення волі. За час відбування покарання два рази мав стягнення, які погашені, при цьому п`ять разів був заохочений. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи, одружений, приймав участь у різних корекційних програмах, має статус особи з обмеженими можливостями ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. Свою вину у вчиненні злочинів визнає, кається, стверджує, що вчинив злочини через алкоголь, хоча матеріалами особової справи даний факт не підтверджується, вважає що засуджений справедливо. Згідно висновку щодо ступеня виправлення засуджений набрав 82 бали та відповідно до рішення комісії засуджений ОСОБА_6 , став на шлях виправлення і заслуговує на можливе застосування до нього положень статті 82 КК України.

Представник ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, замінивши засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні в режимі відеоконференції висловився за задоволення клопотання та просив замінити йому довічне позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, при цьому пояснив, що він не пригадує чи вчиняв один зі злочинів, за який засуджений, а саме вступ з потерпілою ОСОБА_9 у статеві зносини неприроднім способом, однак минув час і він зрозумів, що вчинив такі дії, призначене йому судом покарання вважає справедливим і такі як він мають відбувати довічне позбавлення волі. На даний час він вірує в Бога та змінився, у вчиненому покаявся ще у 2014-2016 роках, а повністю визнав вину у 2023 році. В установі виконання покарань раніше працював, але на даний час не працює, отримує пенсію по інвалідності. Стверджує, що писав листи потерпілим та погашав заборгованість за позовом.

Захисник засудженого клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, погодившись з висновками установи виконання покарань.

Прокурор у судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що воно є необґрунтованим, оскільки докази виправлення засудженого відсутні.

Священик християнської церкви «Скинія» ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він періодичного відвідує засудженого ОСОБА_6 , який в 2016 році пройшов хрещення, змінив своє мислення та життя і заслуговує на заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора, представника установи виконання покарань та представника релігійної організації, до якої належить засуджений ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та особову справу вказаного засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 07 серпня 2009 року ОСОБА_6 було визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 6,13 частини другої статті 115, частиною першою статті 152, частиною другою статті 153, частиною першою статті 185, частиною другою статті 187, частиною четвертою статті 187 КК України та із застосування статей 70, 71 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів та вироків у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. При цьому цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було залишено без розгляду в зв`язку з неявкою останніх у судове засідання. Даний вирок 24 листопада 2009 року набрав законної сили.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 грудня 2008 року по 24 листопада 2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дня позбавлення волі.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 мав п`ять заохочень та два стягнення, останнє з яких було накладено 07 квітня 2023 року, на час розгляду клопотання всі стягнення погашені.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлена та може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Частиною першою статті 82 КК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» №2690-ІХ, який набрав чинності 06 листопада 2022 року, передбачено, що невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно частини другої статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до частини п`ятої статті 82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, заміна призначеного засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років можливе лише у разі, як що такий засуджений став на шлях виправлення і відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Частиною першою статті 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як з`ясовано в ході судового розгляду засуджений ОСОБА_6 лише в 2023 році, тобто після внесення до чинного законодавства змін в частині можливості заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, заявив про повне визнання своє вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а раніше визнавав свою вину частково, хоча й стверджує, що покаявся у злочинах ще у 2014-2016 роках. З клопотання вбачається, що засуджений мотивує вчинення злочинів алкоголем, що не підтверджується матеріалами особової справи. У судовому засіданні під час з`сування ставлення засудженого до вчиненого останній вказав, що не пригадує чи вступав з потерпілою ОСОБА_9 у статеві зносини неприроднім способом, за що був засуджений за частиною другою статті 153 КК України, зазначивши, що лише згодом усвідомив вчинення таких дій.

Вказане свідчить, що засуджений ОСОБА_6 фактично на час розгляду клопотання навіть не визнає повністю вчинення всіх злочинів, за які був засуджений, намагаючись пояснити це різними обставинами, які не підтверджуються матеріалами справи.

Жодних доказів того, що засуджений ОСОБА_6 намагався спокутувати свою провину перед потерпілими та відшкодувати їм заподіяну шкоди матеріали справи не містять. На час розгляду клопотання вказаний засуджений в установі виконання покарань не працює, хоча в даній установі є можливість його працевлаштування і раніше він, незважаючи на статус особи з інвалідністю ІІІ групи, працював.

Суд зазначає, що наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого та дотримання ним режиму установи виконання покарань саме по собі не доводить того, що такий засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень статті 82 КК України.

Таким чином, встановлені судом обставини справи свідчать, що висновок ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення є безпідставним.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 372, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 15 хв. 06 травня 2025 року.