Справа № 510/1033/25,
Провадження №1-кп/510/351/25

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
(у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку)
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рені Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, -
Встановив:
30.04.2025 р. у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_2 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , та в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи, та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., якою закріплено право людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, не маючи дозволу власника на знаходження і пересування по території зазначеного домоволодіння, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, спрямованих на порушення права на недоторканість житла людини, шляхом подолання перешкод, проникла до домоволодіння, чим вчинила незаконне проникнення до житла особи, тобто порушила гарантоване ст.30 Конституції України право потерпілої ОСОБА_3 на недоторканість житла.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 ч.1 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та відповідно до заяви ОСОБА_2 від 20.05.2025 р. щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підозрювана ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 ч.1 КК України визнала повністю та беззаперечно, не оспорює обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, ознайомлена із обмеженням її права на апеляційне оскарження, згодна із ним, та просить суд про розгляд кримінального провадження відносно неї у її відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників судового розгляду про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються.
Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.162 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Відповідно до ч.1ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що винністьОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) є доведеною.
За таких обставин, ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.162 ч.1 КК України за ознаками незаконного проникнення до житла.
Як особа обвинувачена характеризуються задовільно, раніше не судима.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, його наслідки. Судом також враховано визнання обвинуваченою вини, розкаяння у скоєному, її сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про необхідність та доцільність призначення покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 162 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченій не обирати.
Відповідно до ч.4ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_5