УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника (володільця) майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши внесене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000812, зареєстрованого 16.05.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000812 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Богунського лісництва Коростенського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», діючи за попередньою змовою з посадовими особами та працівниками суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану вчиняють дії, направлені на привласнення, заволодіння та розтрату деревини, шляхом її необлікування та подальшого продажу за готівкові кошти.

Так, вказаними особами здійснюється пошук осіб з числа місцевих мешканців та організовується оформлення завідомо недостовірних документів, а саме від останніх відбираються заяви про необхідність придбання паливної деревини на власні потреби. В подальшому вказані заяви слугують підставою для відпуску деревини з Богунського лісництва на потреби фізичних осіб, однак під їх виглядом фігуранти провадження за допомогою власних вантажних транспортних засобів транспортують вказану паливну деревину, а також ділову деревину не на потреби місцевого населення, а до суб`єктів господарської діяльності та реалізовують її за готівку.

В ході розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, серед інших, причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 13.08.2025 повідомлено про підозру в пособництві розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

За змістом клопотання, 13.08.2025 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено товаро-транспортні накладні за 2025 рік на перевезення деревини водієм ОСОБА_4 на транспортному засобі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , на 32 арк.; блокнот «Optima» з чорновими записами; мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» моделі M200GC 3MNG» із сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Посилаючись на положення ст. 98, 170 КПК України та з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на згадані товаро-транспортні накладні за 2025 рік блокнот та мобільний телефон, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що мобільні телефони належать підозрюваному ОСОБА_7 , котрий є пособником вчинення кримінального правопорушення. За допомогою даного телефону ним здійснювались переговори і в подальшому слідство планує огляд змісту телефону, можливо буде призначена судова комп`ютерно-технічна експертиза. В блокноті наявні зразки почерку ОСОБА_4 .

Представник власника (володільця) майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на блокнот і мобільний телефон. Вважає, що прокурором не надано доказів належності ОСОБА_4 блокноту і мобільного телефону, взагалі відсутні відомості про власника майна. Також є питання додержання строків звернення із клопотанням, немає доказів зміни підслідності.

Заслухавши пояснення прокурора, представника власника (володільця) майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000812 від 16.05.2025, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування за фактом привласнення, заволодіння та розтрати деревини службовими особами одного із лісогосподарських підприємств на території Житомирської області, вчиненого за попередньою змовою з посадовими особами та працівниками суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану, із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.07.2025 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення платіжних доручень, банківських виписок, рахунків-фактур та інших розрахункових документів по відпуску (реалізації, продажу) деревини дров`яної для населення (фізичним особам) по Богунському лісництву, документи, що містять відомості щодо заборгованості по відпуску деревини дров`яної фізичним особам по Богунському лісництву, а також щодо платника по договорам купівліпродажу деревини, яка реалізовувалась фізичним особам, договорів купівлі-продажу деревини по Богунському лісництву, заявприєднань до вищевказаних договорів, копій паспортів та ІПН фізичних осіб, які купували деревину дров`яну в Богунському лісництві, бирок для маркування деревини, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, блокнотів та чорнових записів.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 від 13.08.2025 вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 товаро-транспортні накладні за 2025 рік на перевезення деревини водієм ОСОБА_4 на транспортному засобі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , на 32 арк., блокнот «Optima» з чорновими записами, мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» моделі M200GC 3MNG» із сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для арешту майна, а саме товарно-транспортних накладних за 2025 рік на перевезення деревини водієм ОСОБА_4 на транспортному засобі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , на 32 арк., блокнота «Optima» з чорновими записами, мобільного телефону марки «Redmi 9C NFC» моделі M200GC 3MNG» із сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_3 прокурором зазначено їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурором доведено наявність законних підстав для накладення арешту на згадані товарно-транспортні накладні за 2025 рік на перевезення деревини, блокнот «Optima» з чорновими записами та мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC». Відсутність у матеріалах клопотання доказів належності даного майна ОСОБА_4 або іншій особі не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання, що повністю відповідає вимогам частини першої статті 173 КПК України, в якій наведені підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. До того ж, ТТН, блокнот та мобільний телефон були вилучені за місцем проживання підозрюваного.

При цьому, накладення арешту на майно, на думку слідчого судді, в даному випадку жодним чином не порушуватиме справедливий баланс між гарантованими законом інтересами володільця (власника) і завданням цього кримінального провадження.

За змістом статті 218 КПК України питання щодо визначення підслідності належить, зокрема, до повноважень прокурора. З наявного у матеріалах клопотання витягу з ЄРДР слідує, що останній підписаний 14.08.2025 реєстратором прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 . Органом досудового розслідування визначений другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому. Витягом з ЄРДР, згідно з пунктом 2 розділу IV Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, визнається згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цього розділу параметрами, які є актуальними на момент його формування. Отже, у слідчого судді на момент розгляду клопотання були відсутні відомості про те, що клопотання про накладення арешту було подане не до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя відхиляє і доводи представника власника (володільця) майна про те, що в поштовому конверті, фотозображення якого наявне в матеріалах клопотання, не було клопотання про арешт майна, яке наразі розглядається слідчим суддею, оскільки згідно з п. 4 розділу ІІ «Приймання та реєстрація документів» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) відповідальний працівник суду у день надходження кореспонденції перевіряє цілісність конверта (пакета), відповідність адресування, із дотриманням правил безпеки розкриває конверт (пакет), перевіряє відповідність вкладень опису (наявність додатків до документа). З фотокопії конверта убачається, що клопотання про арешт майна з додатками до нього здано на пошту 14.08.2025 року, тобто на наступний день після вилучення майна, що узгоджується з положеннями статті 116, частини п`ятої статті 171 КПК України.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що власник (володілець) майна у подальшому не позбавлені права звернутись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково у разі доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З огляду на наведене, керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 13.08.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

-Товарно-транспортні накладні за 2025 рік на перевезення деревини водієм ОСОБА_4 на транспортному засобі «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_1 , на 32 арк.;

-Блокнот «Optima» з чорновими записами;

-Мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» моделі M200GC 3MNG» із сім-картками з абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_3 , а також тимчасово позбавити їх власника (володільця) можливості розпоряджатися й використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1