Провадження № 1-кс/761/9691/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному 16 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000225 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному 16 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000225 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що другим відділом детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 від 16.04.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ (на даний час - м. Дніпро) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 31.03.2025 повідомлено про підозру у вчинені закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.

Таким чином, орган досудового розслідування за погодженням з прокурором, повідомивши ОСОБА_5 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, у тому числі з передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у результаті вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту, шляхом схиляння учасників кримінального процесу до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, встановлено, що відносно ОСОБА_5 немає підстав для застування більш м`якого запобіжного заходу, як і не має чинників, які б могли утримати його від залишення місця свого проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливу на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Свідок в судовому засіданні підтвердив, що лісова продукція, яку він оглядав у січні 2024 року, за своїми характеристиками відповідає товарній позиції 4407 УКТ ЗЕД. Також в суд засіданні надав свідчення з приводу висновку, який ним було зроблено.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, показання свідка, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, слідчий суддя висновку, що другим відділом детективів Підрозділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 від 16.04.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ (на даний час - м. Дніпро) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 31.03.2025 повідомлено про підозру у вчинені закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Також, слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказує прокурор.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, §40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

При цьому, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини «Істоміна проти України» від 13.01.2022, згідно з п. 32 якого «…Суд вважає, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції».

Однак, як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, в якому він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутні підтверджені відомості про наявність тяжких хронічних захворювань, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак, не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження, проведених слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного вказаних обов`язків, регламентованих ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим, не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року).

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження, проведених слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти в межах досудового розслідування на строк до 31 травня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на детективів, що входять до складу групи детективів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: