УХВАЛА

іменем України

31 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (який приймав участь в режимі відео конференції з власних технічних засобів), -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Рівненського міського суду Рівненської області клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного у кримінальному провадженні №0000748 від 31.01.2025 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України підозрюваного у кримінальному провадженні №0000748 від 31.01.2025 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2024, на виконання указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації та відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 жовтня 2024 року № 297 (по стройові частині), солдата ОСОБА_4 зараховано на військову службу за призовом у воєнний час на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , після чого він приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній залежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який в передбаченому законом порядку неодноразово продовжувався та діяв станом на момент вчинення кримінального правопорушення.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, таким чином, станом на лютий 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану.

Відповідно до положень п.3 ч.9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, 29 листопада 2024 року о 09 годині 00 хвилин (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за місцем розташування польового табору на ділянці місцевості в АДРЕСА_2 , після чого перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 09.07.2025, тобто до моменту, коли добровільно з`явився до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (вул. Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл.) та виявив бажання продовжити проходження військової служби, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В рамках кримінального провадження №0000748 від 31.01.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України та висловив намір продовжити проходити військову службу.

Від командира військової частини НОМЕР_2 надійшла письмова згода на продовження проходження ОСОБА_4 військової службу у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, звільнити підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України, кримінальне провадження щодо останнього закрити, покласти на ОСОБА_4 обов`язок не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 , для продовження проходження військової служби. Вказав, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст.407,408 КК України не притягувався, він добровільно звернувся з клопотанням про продовження проходження військової служби, а також наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у цій військовій частині.

ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дав показання, що він будучи військовослужбовцем ЗСУ під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , 29.11.2024, близько 09 год., самовільно залишив розташування військової частини в урочищі АДРЕСА_2 , після чого проводив свій час на власний розсуд, до 09.07.2025, коли добровільно з`явився до слідчого, та виявив бажання продовжити проходження військової служби.

Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, усвідомив свою протиправну поведінку. Просив клопотання прокурора задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити, підтвердив, що бажає продовжити проходити військову службу. Вказав, що суть підозри та підстави звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 2 ст. 314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

07.09.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» №3902-IX від 20.08.2024 (далі Закон №3902-IX), який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом №3902-IX внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, ст. 401 КК України доповнено ч.5 такого змісту - особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами:1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з положеннями абз. 11 ч. 2ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 КК України можливе за наступних підстав: особа вчинила злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше; особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч.5 ст.407 та ч.4 ст.408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану; особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої; наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

В рамках кримінального провадження №0000748 від 31.01.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України та висловив намір продовжити проходити військову службу.

Наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 №293 від 04.07.2025 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Керуючись ч.5 ст.401, ч.5 ст.407 КК України, ст.ст.284, 285, 287, 288, 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000748 від 31.01.2025 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити підозрюваного у кримінальному провадженні №0000748 від 31.01.2025 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження №0000748 від 31.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 , для продовження проходження військової служби.

На підставіст.288 КПК України, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 , після набрання ухвалою суду законної сили, поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1