Справа № 302/613/25
Провадження № 1-кп/302/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області, з вищою освітою, працюючої вчителем математики та інформатики Синевирсько-Полянського ліцею Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У кінці серпня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , маючи єдиний умисел на підроблення офіційного документу, а саме особистої медичної книжки форми № 1-ОМК, з метою отримання подальшого допуску до роботи вчителя математики та інформатики Синевирсько-Полянського ліцею Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, однак не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі, який визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559 та інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21.02.2013, діючи всупереч положень статті 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підробку офіційного документу, який видається установою, що має право видавати такі документи і надає права та звільняє від обов`язків, внесла в особисту медичну книжку форми № 1-ОМК серії 12ААГ №222059 завідомо неправдиві відомості про проходження нею обов`язкового медичного огляду 29 липня 2024 року в медичному центрі ТОВ «МЕДІКАЛ», яка є офіційним документом форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150, і надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, з метою його подальшого використання.

Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в кінці серпня місяця 2024 року, перебуваючи в службовому кабінеті директора Синевирсько-Полянського ліцею Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Синевирська Поляна, 143, під час проходження перевірки дотримання вимог проходження періодичного профілактичного медичного огляду працівниками окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, з метою використання завідомо підробленого офіційного документу та уникнення обов`язку профілактичного медичного огляду і відсторонення від роботи передбаченого вимогами статті 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути нею повідомлені, пред`явила директору Синевирсько-Полянського ліцею Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області ОСОБА_4 , офіційний документ - особисту медичну книжку форми № 1-ОМК, серії 12ААГ №222059 заповнену на її ім`я, із внесеними до неї неправдивими відомостями про проходження нею 29.07.2024 профілактичного медичного огляду у ТОВ «МЕДІКАЛ», достовірно знаючи, що вона всупереч порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, не проходила установленої законодавством процедури отримання такого, документу, що підтверджується відомостями з Державної прикордонної служби України, згідно яких ОСОБА_3 у період часу з 29.06.2024 по 21.08.2024 знаходилася за межами території України, чим здійснила використання завідомо підробленого документа.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені частиною 1 статті 358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права та звільняє від обов?язків, з метою використання його підроблювачем та частиною 4 статті 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором додана заява обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, її заяву за змістом якої вона не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права та звільняє від обов?язків, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (частина 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За частиною 1 статті 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

За частиною 4 статті 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись положеннями статей 65-67 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків та їх наслідки, характер та ступінь її вини, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштована, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що впливають на її покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обтяжуючі обставини згідно статті 67 КК України, відсутні.

Отже з урахуванням даних про особу ОСОБА_3 , усіх обставин по провадженню, тяжкості скоєних нею кримінальних проступків та їх наслідків, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції закону, за яким визнає її винуватою.

Остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами частини 1 статті 70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначивши покарання ОСОБА_3 у виді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України та їй призначити покарання:

- за частиною 1 статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн (одна тисяча триста шістдесят гривень);

- за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн (шістсот вісімдесят гривень).

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн (одна тисяча триста шістдесят гривень).

Речовий доказ: оригінал особистої медичної книжки форми первинної облікової документації № 1-ОМК серії 12 ААГ №222059 виданої на ім`я ОСОБА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1