Справа №:755/8972/23
Провадження №: 1-кп/755/113/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язківу кримінальному провадженні № 0002655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої: 02.08.2022 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 34000 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

установив:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах даного кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скористались своїм правом та внесли розмір застави, визначений судом, у зв`язку з чим у відношенні них діє запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на них конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з м. Києва та Київської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою від 15.05.2025 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді застави продовжено на строк на два місяці, до 15.07.2025 включно.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 були подані письмові клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, продовження строку дії обов`язків.

Клопотання прокурора обґрунтовані тим, що обвинувачені усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого вони обвинувачуються, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, можуть переховуватися від суду з метою ухилення від можливого притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження. Враховуючи спосіб та збут психотропної речовини встановлено, що вони ретельно приховували свою злочинну діяльність, усвідомлювали суспільну небезпеку вчиненого діяння та не бажали його викриття правоохоронними органами. Крім того, з метою уникнення покарання обвинувачені можуть впливати на свідків в даному кримінальному провадженні шляхом примушування останніх до надання завідомо неправдивих показів суду. Просив також врахувати, що обвинувачені можуть перешкоджати здійсненню судового розгляду шляхом невчасної явки в судові засідання або ж неявки до суду з метою його затягування та порушення принципу розумності строків судового розгляду. Вважав, що обвинувачені не маючи стабільного джерела прибутку намагатимуться задовольнити свої матеріальні потреби злочинним шляхом, що і стало причиною злочину в якому вони обвинувачуються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 висловив заперечення щодо клопотання прокурора в частині не відлучатися з населеного пункту, вважав, що обвинувачений ОСОБА_4 своєю поведінкою довів, що виконує покладені на нього обов`язки, працює на двох роботах, працевлаштований не офіційно. У разі застосування обмеження щодо виїзду з населеного пункту, просив включити ще Чернігівську та Житомирську області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 не заперечував щодо задоволення клопотання, однак просив виключити обов`язок щодо не відлучатися з міста та застосувати заборону щодо Київської області, оскільки покладені обов`язки обвинувачений виконує належно.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 також не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що обвинувачена ОСОБА_5 дотримується усіх визначених судом обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що місце проживання не змінив, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, працевлаштований не офіційно.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника. Зазначила, що вона працює в ресторані, проживає за місцем реєстрації.

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що проживає за місцем реєстрації, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, офіційно не працює,просив дозволити виїзд в межах Київської області.

Заслухавши клопотання прокурора, думки учасників судового процесу, переглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій.

Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Вирішуючи питання про продовження строків запобіжних заходів, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, дані про їх особи.

Так, в ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваних до обвинувачених запобіжних заходів, відповідно до обвинувального акту, встановлено наступні відомості.

Обвинувачений ОСОБА_4 являється раніше не судимою особою, стійких соціальних зв`язків, в тому числі власної родини, не має. Має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Києві. Працевлаштований неофіційно, обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із вживанням наркотичних речовин.

Обвинувачена ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію в м. Києві, раніше судима за вчинення злочину, аналогічного тому, у вчиненні якого обвинувачується в межах даного кримінального провадження, а саме - за ч. 2 ст. 309 КК України. Документи щодо працевлаштування матеріали справи не містять. Обвинувачується у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 являється раніше не судимою особою, непрацевлаштований, має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Києві. Обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Так, судом враховується, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за яке, зокрема, передбачено позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, судом, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сукупності з іншими обставинами.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які мають підвищену суспільну небезпеку, оскільки пов`язані із розповсюдженням психотропних речовин та залученням інших осіб до їх вживання.

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Так, у випадку обвинуваченого ОСОБА_4 має місце ризик переховування від суду, з огляду на покарання, яке може бути призначено останньому у разі доведення його вини у вчиненні низки інкримінованих йому злочинів, що передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна. В контексті цього ризику суд приймає до уваги, що останній не має стійких соціальних зв`язків, що могло б запобігти настанню вказаного ризику.

Водночас обґрунтованим, на думку суду, є ризик продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, організованою групою, при цьому, кримінальні правопорушення обумовлені вчиненням кількох епізодів злочину, що свідчить про системність дій і намірів щодо їх продовження, та, відповідно, високий рівень вірогідності настання зазначеного ризику, незважаючи на відсутність даних щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності в минулому. При цьому, судом у світлі зазначеного ризику також враховується, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із вживанням наркотичних речовин.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що має місце ризик переховування від суду, з огляду на покарання, яке може бути призначено останньому у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Крім того, на думку суду, обґрунтованим є ризик продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких, групою осіб.

У випадку обвинуваченої ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що також має місце ризик переховування від суду, з огляду на тяжкість покарання, що може бути призначено у разі доведення вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновані, зокрема, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна. Крім того, обвинувачена не має заборон щодо виїзду за кордон, тому може безперешкодно залишити країну, виїхавши за її межі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, у вчиненні чого ОСОБА_5 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, з огляду на те, що обвинувачена є особою, раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, що свідчить про низький рівень правосвідомості останньої та готовність до неправомірної поведінки у суспільстві, а також про те, що остання, будучи засудженою за вчинення злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, не стала на шлях виправлення та, ймовірно, вчинила нові кримінальні правопорушення, пов`язані з обігом психотропних речовин, що обумовлюються системністю дій у складі організованої групи, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів кримінальних правопорушень, вчинених групою осіб.

Таким чином, встановлені судом у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та такими, що можуть справдитись з великим ступнем вірогідності.

Крім того, незважаючи на презумпцію невинуватості, суд має, зокрема, забезпечити дотримання інтересів суспільства, які переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, враховуючи наведене, на переконання суду, саме застосування дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які наразі застосовується щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , здатне убезпечити настання існуючих у кримінальному провадженні ризиків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При цьому, суд вважає, що з плином судового розгляду інтенсивність ризиків знижується, враховуючи перебіг та його тривалість, а також вплив застосованого до обвинувачених запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає на необхідне продовжити строк дії обов`язків в частині прибуття за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Таким чином, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, з продовженням строку дії покладених на обвинувачених обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 181-183, 194, 331, 383 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків- задовольнити частково.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1