У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/246/25

№ 1-кс/183/1579/25

29 серпня 2025 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 16 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2025 року за № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2025 року у провадження слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана скарга, в якій заявник просить: скасувати постанову слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 16 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000026; зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування, провести повну перевірку оригіналів документів (зокрема, журналу видачі посвідчень), витребувати додаткові докази та усунути порушення.

В обґрунтування скарги заявник указує, що 16 серпня 2025 року слідчий Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000026 від 07 січня 2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службова підробка). Копію вказаної постанови ОСОБА_3 , як потерпілий, отримав 26 серпня 2025 року.

Заявник вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що кримінальне провадження було розпочато на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом можливого підроблення офіційних документів службовими особами Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради. Йшлося про видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , яке, на його думку, містило завідомо неправдиві відомості щодо дати видачі. Згідно з матеріалами справи, які частково надані заявникові, посвідчення датовано 20 грудня 2024 року, тоді як фактичні події, пов`язані з його отриманням, відбувалися 23 грудня 2024 року. Заявник подав документи для розгляду 21 листопада 2024 року, а 23 грудня 2024 року з`явився до Управління соціального захисту населення за адресою: вул. Волонтерська, 2-А, м. Самар Дніпропетровської області, з метою отримання посвідчення. Головний спеціаліст ОСОБА_5 запропонувала заявникові підписати журнал реєстрації та посвідчення, мотивуючи це тим, що посвідчення буде видано «сьогодні». Однак, після підпису заявника, йому повідомили про відсутність начальника ОСОБА_6 , через що видача неможлива. Під час підпису заявник помітив невідповідність дат, що викликало підозру в підробці. Він відмовився йти без посвідчення, оголосив голодування та звернувся до поліції. Тільки після прибуття поліції та повернення ОСОБА_6 близько 20:00 год 23 грудня 2024 року посвідчення було підписано, проставлено печатку та видано йому. Таким чином, дата в посвідченні (20 грудня 2024 року) не відповідає фактичній даті видачі (23 грудня 2024 року), що, на думку заявника, може свідчити про антидатування документа - форму підробки, коли документ датують заднім числом для приховування порушень строків чи інших обставин. Це прямо підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки службова особа ( ОСОБА_6 або інші) внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документа. Складання неправдивих документів, як указано в постанові, включає виготовлення документа, що містить інформацію, яка не відповідає дійсності.

Звертає увагу, що у постанові слідчий стверджує, що дати виготовлення збігаються (20 грудня 2024 року в посвідченні та в журналі видачі посвідчень), і на цій підставі робить висновок про відсутність події кримінального правопорушення. Заявник указує, що це твердження є неправдивим та спотворенням фактів. Дата виготовлення (20 грудня 2024 року) не збігається з фактичною датою видачі та його підписами (23 грудня 2024 року), що підтверджується його показаннями від 17 липня 2025 року, де заявник чітко вказав на невідповідність. За твердженням заявника слідчий ігнорує цей ключовий факт, фокусуючись лише на даті виготовлення, але не на даті видачі, яка є критичною для офіційного документа. Більше того, посвідчення було видано тільки після звернення заявника до поліції 23 грудня 2024 року, що свідчить про примусовий характер видачі та можливе приховування порушень. Ігнорування цієї хронології робить висновок слідчого необґрунтованим.

Вказує, що слідчий не надав йому, як потерпілому, можливості ознайомитися з повним обсягом матеріалів кримінального провадження, зокрема з оригіналом журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни УСЗН НМР. Слідчий не витребував оригінал журналу для перевірки та закрив провадження без проведення необхідних дій, оскільки без перевірки оригіналу неможливо виключити підробку.

Наголошує на однобічності проведення досудового розслідування, його неповноту та неефективність, оскільки слідчим: не витребувано та не перевірено оригінал журналу видачі посвідчень, попри вимогу заявника; не враховано наслідки події, підтверджені наданими заявником документами про звернення до лікарні 23 грудня 2024 року та подальше лікування; не проведено додаткові допити свідків (наприклад, поліцейських, які прибули 23 грудня 2024 року) чи експертизу документів на предмет підробки (ст. 242 КПК України); проігноровано показання заявника про конфлікт, погрози та примусову видачу посвідчення, що могло б вказувати на мотив підробки.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав з підстав, указаних у ній, просив скаргу задовольнити. Наголосив на обставинах події, вказавши, що дата, вказана в посвідченні не відповідає даті видачі, що свідчить про наявність підробки та невірність висновку слідчого. Звернув увагу на те, що копії документів, на які слідчий посилається в обґрунтування постанови засвідчені особою, якою видане посвідчення та в діях якої заявник вбачає прояв службової недбалості. Послався на неправомірності дій слідчого, яким не надано на ознайомлення заявникові оригінал доказу, незважаючи на згоду на вчинення такої дії, а копії доказів, виданих заявникові є неналежної якості та з них неможливо встановити обставини події. Вказав на те, що зміна слідчого призвела до порушення його права, як сторони кримінального провадження. Послався на неефективність досудового розслідування, порушення його права, як потерпілого.

Також у судовому засіданні заявник заявив клопотання про витребування від УСЗН НМР оригіналу доказу, визнання обов`язковою явки слідчого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у задоволенні яких слідчим суддею відмовлено.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про що свідчить надання слідчим для дослідження матеріалів кримінального провадження

З урахуванням строків розгляду скарги, передбачених ч. 2 ст. 306 КПК України, неявка слідчого, прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши подану скаргу, заслухавши пояснення заявника скарги, слідчий суддя встановив таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2025 року за № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого Самарівського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 16 серпня 2025 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 07 січня 2025 року закрите у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту вищевказаної постанови, слідчим, у ході досудового розслідування, проведено слідчі дії, а саме: допит, як потерпілого, ОСОБА_3 , допит, як свідка, начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради ОСОБА_6 ; допит, як свідка, головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради ОСОБА_5 ; отримання завірених належним чином копії документів Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради у виді інформаційної картки адміністративної послуги «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, видача посвідчення/довідки, продовження строку дії посвідчення (вклеювання бланка-вкладки)» Управління соціального захисту населення Самарівської міської ради, копії сторінки з журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, де міститься інформація щодо посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_3 , наказів про призначення начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради ОСОБА_6 , її посадових інструкцій, наказів про призначення та посадові інструкції заступників начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради та інших працівників також накази про призначення та посадові інструкції заступників начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради.

В обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, згідно з наданою заявником копією постанови вказано те, що згідно з завіреною ОСОБА_3 копії посвідчення серії НОМЕР_1 УСЗН Новомосковської МР ОСОБА_3 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження додатком до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 (як документ, що посвідчує особу), датою видачі посвідчення є 20 грудня 2024 року. Згідно з завіреною начальником Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині - Самарівської) міської ради ОСОБА_6 копії сторінки з журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, ОСОБА_3 видано 20 грудня 2024 року під підпис посвідчення серії НОМЕР_1 . 17 липня 2025 року додатково допитаний як потерплий ОСОБА_3 показав, що в його посвідченні вказано дату 20 грудня 2024 року, а фактично отримано посвідчення останнім 23 грудня 2024 року. У кримінальному провадженні відсутня подія кримінального правопорушення, а саме складання, видачі службовими особами Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради завідомо неправдивих офіційних документів або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, передбачає собою складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності. Враховуючи те, що в посвідченні особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1, видане ОСОБА_3 , та в журналі видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни зазначено дату виготовлення даного посвідчення - 20 грудня 2024 року, тобто дати виготовлення збігаються, слідчим в ході досудового розслідування встановлено про відсутність вчинення факту складання, видачі службовими особами Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради завідомо неправдивих офіційних документів або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 цього ж Кодексу, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя звертає увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача на їх спростування.

Слідчим суддею встановлено, що вказані вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.

Так, за ч. 1, 3 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Сторона зобов`язана надати іншій стороні можливість оглянути або скопіювати оригінали документів, зміст яких доводився у передбаченому цією статтею порядку.

В постанові слідчого висновок про відсутність події кримінального правопорушення мотивований посиланнями на інформацію, виявлену при дослідженні: копії посвідчення серії НОМЕР_1 УСЗН Новомосковської МР ОСОБА_3 ; копії сторінки з журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР. При цьому слідчим не отримано доступ та не оглянуто, для усунення протиріч в досудовому розслідуванні, оригіналу журналу видачі посвідчень, оригінал посвідчення серії НОМЕР_1 , не з`ясовано питання дати вручення документа заявникові. Також, слідчим не допитано усіх свідків подій, як на те посилається заявник. Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить належної оцінки доводам заявника та усунення протиріч між показаннями свідків та потерпілого в частині дати документу (його виготовлення/видачі/вручення заявникові), наявності або відсутності конфлікту, погроз та примусу, аналізу обставин лікування заявника, допустимості, як доказів, копій документів, засвідчених підписом особи, якою видано документ.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на вказані обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотне.

Таким чином постанова слідчого про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, отже є невмотивованою, а тому рішення слідчого про його закриття є передчасним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з висновком слідчого судді про наявність підстав для скасування постанови, наявні підстави для направлення матеріалів кримінального провадження до слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Водночас, не підтвердилися, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, доводи заявника про не надання слідчим потерпілому можливості ознайомитися з повним обсягом матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю відповідної заяви останнього.

Також, наслідком скасування постанови згідно з норма КПК України є обов`язок слідчого відновити досудове розслідування та продовжити його, відтак, встановлення слідчим суддею окремого зобов`язання слідчого відновити досудове розслідування та усунути обставини, які визнані підставою для скасування постанови про закриття призведе до втручання у компетенцію слідчого й в задоволенні цієї вимоги заявника слідчий суддя вважає за необхідне відмовити.

З огляду на викладене слідчий суддя висновує, що скарга підлягає задоволенню частково, а постанова - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 16 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2025 року за № 0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000026 направити до слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

У решті скарги - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01 вересня 2025 року о 08:45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1