Справа № 346/1918/24
Провадження № 1-кп/346/277/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

законного представника

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/277/25, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.03.2024 року за № 0000085, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця с. Кам`яна Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також умисно завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесного ушкодження.

Кримінальні проступки вчинено за наступних обставин.

16.03.2024 року близько 17:30 год. обвинувачений, перебуваючи на сходовій клітці багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 , поруч із квартирою АДРЕСА_3 , вчинив словесний конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час цього конфлікту обвинувачений умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого останньому спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носа, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У подальшому, обвинувачений, продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на вищевказаній сходовій клітці зазначеного будинку, поруч із квартирою АДРЕСА_3 , вчинив словесний конфлікт з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 один удар в ділянку грудної клітки кулаком правої руки та один удар в обличчя кулаком правої руки, в результаті чого завдав останній побоїв, не спричинивши тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю. При цьому обвинувачений надав суду показання про те, що 16.03.2024 року разом зі своїми товаришами (свідками ) пішов до місця проживання потерпілих, де вони спочатку розмовляли через зачинені двері, а обвинувачений хотів, щоб потерпілий ОСОБА_11 вибачився, оскільки він висловлювався образливими словами щодо матері обвинуваченого і останній також мав намір вибачитися так як обзивав і його матір, та щоб вони потиснули один одному руки. Коли свідки розійшлися, він разом з товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повернувся до місця проживання потерпілих, постукав в двері та, перебуваючи на порозі їхньої квартири (поверху будинку не знає), запропонував потерпілому ОСОБА_11 вибачитися, однак, він повідомив, що не збирається цього робити, у зв`язку з чим обвинувачений, який за характером запальний, «зірвався» та вдарив його один раз з «кулака в ніс». Також обвинувачений визнає, що наніс потерпілій ОСОБА_6 удар в грудну клітку та удар в обличчя кулаком правої руки, при цьому деталей не пригадує, оскільки перебував на «адреналіні» (під емоціями). Потерпілий ОСОБА_11 просив вибачення на відео в мережі інтернет не за те, що образив його матір, а за спалювання ним ікони та різання тварини. Обвинувачений розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати, розуміє, що вчинив неправильно, просить вибачення в потерпілих за його поведінку, а також зазначає, що намагався в соціальних мережах просити вибачення в потерпілої ОСОБА_6 , яка його ігнорує. Готовий відшкодувати потерпілим якусь суму морального відшкодування в межах розумного розміру.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності (том 1, а.п. 97).

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, пред`явлене йому обвинувачення повністю доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 16.03.2024 року, повертаючись додому, біля під`їзду зустріла декількох хлопців, серед яких перебував обвинувачений, які поводили себе агресивно, та попросили покликати її брата ОСОБА_11 , а коли вона відмовилася, розпочався конфлікт. При цьому вони ставили їй запитання з приводу того, що її брат «творить» в соціальній мережі, зокрема, що він виклав у «Instagram» відео («пост»), де горить ікона. Після розмови вони через певний час розійшлись. Згодом, через 15-20 хв. у двері її квартири постукав обвинувачений та покликав брата, однак, вона відмовила йому, але брат прийшов до них сам та вони спілкувались через відчинені двері. Останній вибачився за свої дії та вони потиснули один одному руку. Надалі обвинувачений кулаком правої руки вдарив його в ніс, з якого потекла кров, та з`явилося почервоніння, а коли вона намагалася захистити останнього, він її вдарив в груди та в голову, від чого вона відчула біль, злякалася та хотіла зачинити двері, однак, їй це не вдалося. Після цього вони розійшлись по кімнатах квартири, а обвинувачений втік, а також зателефонували матері, яка повернувшись додому, викликала поліцію. Після приїзду поліції обвинувачений просив вибачення, зв`язувався з нею та братом, писав в додатку «Telegram», будь-яких претензій до нього вона не має, просить його покарати, але не суворо. При цьому вказує, що після цієї події її моральний стан погіршився, вона відвідує лікарів психіатра та психолога, має страх ходити по вулиці одна. Цивільний позов підтримує в повному обсязі;

- даними рапорту помічника чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі (журналі єдиного обліку) від 16.03.2024 року, згідно з яким 16.03.2024 року надійшло повідомлення зі служби «102» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що о 18:10 год. 6 підлітків прийшли до її помешкання по факту спалення іконки сином заявниці (дана інформація наразі перебуває в інстаграмі) та побили двох її дітей 17 та 14 років, зокрема, під час словесного конфлікту один з невідомих наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_11 та в груди його сестри ОСОБА_6 (том 1, а.п. 163);

- даними рапорту помічника чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі (журналі єдиного обліку) від 01.04.2024 року, згідно з яким 01.04.2024 року до чергової частини вказаного відділу поліції надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що 16.03.2024 року о 18:00 год. обвинувачений завдав фізичного болю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, а.п. 164);

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.04.2024 року законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , згідно з яким остання зазначила, що 16.03.2024 року близько 18:00 год. обвинувачений завдав фізичного болю її дочці ОСОБА_6 в АДРЕСА_4 (том 1, а.п. 165);

-даними висновку експерта № 29 від 26.03.-09.04.2024 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи (обстеження), медичних карт амбулаторного та стаціонарного хворого, у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: перелом кісток носа. Згідно з п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оцінка порушення анатомічної цілісності органів і тканин та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, незалежно від тривалості лікування чи звернення за медичною допомогою, саме тому перелом кісток носа відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зазначене тілесне ушкодження спричинене дією тупого твердого предмету в термін до звернення за медичною допомогою (дата госпіталізації 19.03.2024 року о 12:15 год.), що може відповідати терміну, вказаному дізнавачем в описовій частині постанови (16.03.2024 року близько 18:00 год.). В морфологічних ознаках тілесного ушкодження не відображені особливості травмуючого предмету. Таким предметом, зокрема, міг бути кулак руки, на який посилається ОСОБА_11 в розділі «обставини справи» висновку експерта, а також будь-які інші тупі тверді предмети. Діагноз: «забій м`яких тканин перенісся», виставлений в медичній карті стаціонарного хворого, не підтверджений об`єктивними відомостями, тому керуючись «приміткою» п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, він не може бути врахований в судово-медичних підсумках (том 1, а.п. 175-176, 179);

-даними висновку спеціаліста за результатами проведення допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 від 02.04.2024 року, який проводився 27.03.2024 року в Коломийському РВП ГУНП в Івано-Франківській області в присутності психолога та законного представника неповнолітніх потерпілих (матері), згідно з яким рівень розвитку словесно-логічної та образної пам`яті є задовільним, може пригадати нападників та їх висловлювання; під час розповіді дотримується логіки та хронології, мислення є послідовним, однак, відсутня критична оцінка власних діянь (а саме спалення ікони та активність у соцмережах ). Під час допиту висловлює щире нерозуміння того, що його діяння можуть бути неприйнятними та образливими для певної групи суспільства. Попри труднощі в установленні контакту, він відмінно орієнтується в деталях події, не плутається в показаннях та надає детальні відомості (том 1, а.п. 183-185);

-даними висновку спеціаліста за результатами проведення допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 від 05.04.2024 року, який проводився 03.04.2024 року в Коломийському РВП ГУНП в Івано-Франківській області в присутності психолога та законного представника неповнолітніх потерпілих (матері), згідно з яким рівень розвитку словесно-логічної та образної пам`яті вказує на здатність пригадувати події та деталі, що спостерігала та переживала дівчина; під час оповіді дотримується логіки та відтворює деталі події, дотримуючись хронологічного порядку, пригадує кількість та місце нанесення ударів. У ході допиту створено безпечну та довірливу атмосферу, що сприяла розгорнутій та вичерпній розмові з нею, яка надала детальні відомості (том 1, а.п. 186-188);

-даними психологічної характеристики психоемоційного стану дитини - ОСОБА_11 центру психологічної допомоги дітям «Серденько» ТОВ «Серденько», згідно з якою за результатами діагностики актуального стану, індивідуальних особливостей та почуттів визначено, що психоемоційний стан досліджуваного є нестійким, пригніченим, наявні негативні переживання. Реакція у конфлікті переважно обговорення та аргументація, наявна агресивна тенденція та труднощі з описом власного емоційного стану. За результатами діагностичного дослідження станом на 04.04.2024 року встановлено, що психоемоційний його стан є нестійкий, пригнічений, наявні негативні переживання та тенденція до агресивної поведінки, яка наразі не є основною при вирішенні конфліктів, характерна посилена тривога. Ситуація нанесення ушкоджень 16.03.2024 року негативно вплинула на стан психічного здоров`я ОСОБА_14 . Дана ситуація визначається як психотравмуюча та має як наслідок наявність страху, тривоги, погіршення настрою та самопочуття, актуальна потреба в безпеці та підтримці найближчих осіб (том 1, а.п. 191-194);

- даними психологічної характеристики психоемоційного стану дитини ОСОБА_6 центру психологічної допомоги дітям «Серденько» ТОВ «Серденько», згідно з якою за результатами діагностики актуального стану, індивідуальних особливостей та почуттів визначено, що її психоемоційний стан є нестійким, пригніченим, ОСОБА_15 вказує, що не має приємних подій у житті. За результатами діагностичного дослідження станом на 04.04.2024 року встановлено, що психоемоційний стан дівчини нестійкий, наявна сильна напруга, тривога та симптоми депресії, характерна замкнутість, внутрішні переживання, властиві агресивні прояви ( по відношенню до себе та інших), схильність до самоушкоджень; визначено емоційну відстороненість та загальмованість, що можуть визначатись актуальним медикаментозним лікуванням; встановлено порушення харчової поведінки. Дівчина має нестійкий психоемоційний стан, проходить лікування від депресії, ситуація нанесення ушкоджень 16.03.2024 року негативно вплинула на стан її психічного здоров`я, в результаті чого наявне погіршення самопочуття та може спостерігатися загострення симптомів депресії та супутніх симптомів розладів. Ситуація 16.03.2024 року визначається як психотравмуюча подія, що спричинило появу страху, тривоги, посилення роздратування, розладу харчової поведінки, актуалізована потреба у безпеці (том 1, а.п. 195-201);

- даними протоколу огляду відеозапису від 08.04.2024 року та оглянутого його безпосередньо в судовому засіданні, відповідно проведено огляд CD-R (диск) 700 МВ/80 МIN з відеозаписом, долученим законним представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , який ведеться на сходовій клітці багатоквартирного житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , поруч із входом до квартири АДРЕСА_3 , та на якому зафіксовано як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наносить один удар кулаком правої руки в обличчя неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зображення № 1), поруч з яким перебуває його сестра - неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; після нанесеного удару ОСОБА_9 , ОСОБА_6 намагається закрити вхідні двері квартири та виштовхати його поза них, однак, ОСОБА_9 замахується кулаками на ОСОБА_6 та при перегляді відеозапису чути глухий плескіт та крики оточуючих «Вадік успокойся!», де оточуючі забирають ОСОБА_9 та двері до квартири зачиняються (зображення № 2 (том 1,а.п.228-233)).

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що через певні світлини на сторінці ОСОБА_17 (потерпілого) виник конфлікт в мережі «Іnstagram», а саме він 15.03.2024 року виклав у себе на сторінці як палить фото ікони. Наступного дня ця інформація з`явилася в медіа просторі «Інформатор Коломия», з приводу якої були коментарі в групі, у зв`язку з чим вирішили повідомити його батькам. Свідок разом з обвинуваченим та ще двома хлопцями ( ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ) пішли поговорити з матір`ю потерпілого, яка повідомила, що про поведінку сина не знає. Коли повертались, біля під`їзду зустріли сестру потерпілого та між обвинуваченим та нею розпочався словесний конфлікт, який свідок намагався припинити. Надалі їм в спину сестра вигукнула образу («побожники, євангелі»), що зачепило обвинуваченого, він повернувся та продовжився конфлікт, а свідок відтягнув його звідти до училища № 10, звідки він з ОСОБА_19 пішли в напрямку міста, а ОСОБА_20 (обвинувачений), ОСОБА_12 та ОСОБА_21 повернулися. Свідок покинув місце події за 30 хв. до вчинення кримінального правопорушення, а про побиття дізнався від ОСОБА_20 .

ОСОБА_22 як свідок, в присутності законного представника ОСОБА_23 , в судовому засідання надав показання про те, що товаришує з обвинуваченим та коли він разом з хлопцями гуляли в центрі міста, свідок побачив в інтернет-мережі фото мертвих тварин та спалювання ікони потерпілим ОСОБА_11 , тому вирішили піти до нього додому, однак, двері квартири їм не відчинили та спілкування відбувалось через зачинені двері на спокійних тонах, зокрема, ОСОБА_21 та ОСОБА_12 спитали його маму чи знає вона чим займається її син, а обвинувачений стояв поряд та мовчав. Мати відповіла, що бачила це та заперечила дії свого сина, а також, що проведе з ним бесіду. Коли виходили на вулицю з хлопцями зустріли сестру потерпілого та спитали її, чи знає вона, що робить її брат, однак, вона у відповідь використала нецензурну лексику (обматюкала їх) та пішла додому. Самого конфлікту між потерпілими та обвинуваченим свідок не бачив, проте зі слів останнього йому відомо, що потерпілий обізвав матір обвинуваченого і він за це його побив, однак, не розповідав як саме. Про потерпілу свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що зустрівся з обвинуваченим і двома хлопцями та хотіли повідомити батьків потерпілого щодо його поведінки відносно спалювання ікони. Прийшовши до потерпілого додому, двері помешкання ніхто не відчиняв, а через зачинені двері його мати повідомила, що поговорить з ним та проведе профілактичну бесіду. Коли вони з хлопцями повертали, біля під`їзду зустріли сестру потерпілого та спитали її, чи знає вона, що робить її брат, а вона підтвердила, що знає та вслід їм висловилася нецензурно («побожники»). Вони знову пішли до дверей потерпілих, де вели з ними розмову, як не слід робити, при цьому потерпілого вдарив обвинувачений, якого вони почали відтягувати.

Від допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 прокурор відмовилася.

Суд, оцінивши докази у відповідності до ст.94 КПК України, та провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Отже, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.125 та ч. 1 ст.126 КК України, оскільки він умисно заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також умисно завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесного ушкодження.

Прокурор просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях та призначити покарання: за ч. 2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин, за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначити у виді громадських робіт на строк 200 годин, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. У вирішенні цивільного позову покладається на розсуд суду.

Законний представник неповнолітніх потерпілих цивільний позов підтримала, зазначивши, що вони продовжують відвідувати психолога та їм завдано значних збитків, а тому якщо обвинуваченого не покарати, то будуть страждати інші діти.

Представник потерпілих, адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора щодо запропонованого обвинуваченому виду та розміру покарання; цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі.

Захисник, враховуючи, що обвинувачений вину визнав повністю, просить призначити йому покарання у межах санкцій статей, за якими він обвинувачується, а саме за ч. 2 ст.125 КК України у виді штрафу в максимальному розмірі - сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.; за ч. 1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначити у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.; цивільний позов задовольнити частково, вважаючи, що достатнім розміром відшкодування моральної шкоди потерпілим, внаслідок зазначений дій обвинуваченого, було б 4 000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, є кримінальними проступками.

Суд вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, (том 1, а.п. 208); на обліках в психіатричному та в наркологічному кабінетах не перебуває (том 1, а.п. 203-204); його відношення до вчиненого та молодий вік (том 1, а.п.209-210).

Суд також враховує досудову доповідь Коломийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 09.10.2024 року, про те, що дослідження інформації, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість його виправлення без від ізоляції від суспільства; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, - середній (том 1, а.п. 130-133). У витязі з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної з використанням підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, від 03.10.2024 року щодо ОСОБА_9 , крім вищезазначеного вказано, що рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній; ризик (завдання) шкоди життю і здоров`ю середній ( існує ймовірність насильницьких дій, спрямованих на завдання фізичного болю або фізичного чи морального страждання, приниження людської гідності, сексуальне насильство ( у тому числі вчинення корисливих кримінальних правопорушень із застосуванням або погрозою застосування насильницьких дій (том 1, а.п. 134)).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцій ч. 2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, а саме у виді штрафу, а остаточне покарання визначити у виді штрафу, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Представником потерпілих, адвокатом ОСОБА_8 та законним представником в інтересах неповнолітніх потерпілих заявлено цивільний позов, згідно з яким просять стягнути з обвинуваченого на користь кожного з неповнолітніх потерпілих по 30 000 грн. відшкодування моральної шкоди, яка полягає в стражданнях, яких зазнали потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, зокрема, порушенні їхнього звичного способу життя, наявності страху, тривоги, безсоння, а також остраху відвідування навчального закладу, що підтверджується психологічними характеристиками психоемоційного стану дитини.

Виходячи із змісту ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1, п.1-3 ч.2, ч. 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вимоги представника потерпілих, адвоката ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди суд вирішує з урахуванням глибини і тривалості душевних страждань останніх. Суд бере до уваги перенесені неповнолітніми потерпілими фізичні страждання, нервові потрясіння, душевні переживання, а також необхідність прикладення зусиль для відновлення звичайних життєвих зв`язків, порушених протиправною поведінкою обвинуваченого. Тому з урахуванням засад розумності та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає відповідно як 6 000 грн. та 4 000 грн. для кожного з потерпілих, а заявлений їхнім адвокатом/законним представником розмір такого відшкодування (30 000 грн. в інтересах кожного з потерпілих) є явно завищеним та не відповідає тяжкості отриманих потерпілим ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та перенесених обома потерпілими душевних страждань.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_9 визначити у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ оптичний диск з відеозаписом події, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов представника потерпілих, адвоката ОСОБА_8 та законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_4 , 6 000 (шість тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_4 , 4 000 (чотири тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог представника потерпілих, адвоката ОСОБА_8 та законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 відмовити в зв`язку з їхньою безпідставністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1