Справа № 461/6329/24
Провадження № 1-кс/461/4889/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймер, Німеччина, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою військовою та економічною освітою, працюючого директором ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., а також повнолітню доньку ОСОБА_9 , 2003 р.н., та повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_10 , 1989 р.н., військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366, ч.4 ст.425 КК України,-

в с т а н о в и в:

06.08.2025 старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 696 440 гривень та покладенням наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом; не відлучатися з м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 12.06.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

О 05 год.30 хв. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який одночасно є особливим періодом і діє по теперішній час.

Так, відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційно-Інжинірингова компанія «Нова Технологія», затвердженого Рішенням Єдиного Учасника № 25/11/21-1 від 25.11.2021, зазначено:

1.1 Цей Статут визначає правовий статус товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційно-Інжинірингова компанія «Нова Технологія».

2.1. Товариство є юридичною особою, має самостійний баланс, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банківських установах, може мати свою печатку з власним найменуванням, бланки, торговельну марку (знак для товарів та послуг), інші необхідні реквізити юридичної особи.

2.1 Товариство може від свого імені укладати будь-які договори, в тому числі, але не виключно купівлі-продажу, міни, дарування, оренди, будь-якого відчуження рухомого та нерухомого майна, набувати майнові та пов?язані з ними немайнові права, нести обов?язки, бути позивачем та відповідачем в загальному, адміністративному, господарському суді, третейському суді та інших судах.

2.3. Товариство набуває права юридичної особи з моменту його державної реєстрації у встановленому законодавством України порядку.

2.6. Товариство несе відповідальність за своїми зобов?язаннями всім належним йому майном.

3.1. Товариство створюється і діє з метою насичення ринку товарів, робіт та послуг, одержання прибутку і зростання добробуту учасників і працівників Товариства.

3.2. Предметом діяльності Товариства є здійснення підприємницької діяльності, виробництво товарів, надання послуг українським та іноземним юридичним і фізичним особам, а також здійснення іншої діяльності, що згідно законодавством України не заборонена.

3.2. Відповідно до предмету і мети діяльності Товариства здійснює такі види діяльності: технічне випробування і дослідження; виробництво зброї та боєприпасів; механічне оброблення металевих виробів; демонтаж (розбирання) машин і устаткування; виробництво військових транспортних засобів; ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів.

9.13. Виконавчий орган Товариства:

9.13.1. Виконавчий орган Товариства є одноосібним - директор.

9.13.2. Директор є посадовою особою Товариства.

9.13.3. Директор товариства здійснює управління поточною діяльністю Товариства.

9.13.4. До компетенції Директора Товариства належить вирішення всіх питань, пов?язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників.

9.13.5. Директор Товариства підзвітний Загальним зборам учасників та організовує виконання їхніх рішень.

9.13.6. Директор Товариства діє від імені Товариства без довіреності.

9.13.7. Якщо Директор Товариства на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, директор Товариства несе солідарну відповідальність перед Товариством разом із призначеною ним особою.

9.13.8. До компетенції Директора належать всі питання діяльності Товариства, крім тих, що віднесені до компетенції інших органів Товариства, а саме: 2) розробка проектів річного бюджетного, бізнес-планів, програм фінансово-господарської діяльності Товариства; 3) розробка та затвердження поточного фінансово-господарських планів і оперативних завдань Товариства та забезпечення їх реалізації; 5) розробка та затвердження штатного розпису, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій та посадових окладів працівників Товариства; 7) прийняття на роботу та звільнення працівників Товариства, з урахуванням особливостей визначених цим Статутом; 14) розпорядження майном та коштами Товариства згідно з цим Статутом з урахуванням особливостей визначених цим Статутом; 15) укладення від імені товариства договорів та вчинення інших правочинів; 18) затвердження цін та тарифів на продукцію та послуги, що вироблені Товариством; 20) приймати рішення з питань діяльності Товариства, що оформляються наказами або розпорядженнями і є обов`язковими до виконання працівниками Товариства. Директор Товариства не має права приймати рішення, обов`язкових для Учасників Товариства, за виключенням випадків, коли Учасники товариства є працівниками Товариства і такі рішення стосуються виключно виконання Учасниками своїх трудових обов`язків.

9.14. Обов`язки та відповідальність директора Товариства:

9.14.1. Директор Товариства повинен діяти добросовісно і розумно в інтересах Товариства.

9.14.2. Директор Товариства несе відповідальність перед Товариством за збитки, заподіяні Товариству його винними діями або бездіяльністю.

9.14.4. Відповідальність директора Товариства перед Товариством відповідно є солідарною. Так, 03.07.2023 між Міністерством оборони України в особі начальника Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України полковника ОСОБА_50 (далі - Замовник), який діє на підставі довіреності від Міністерства оборони України від 12.01.2023 р. № 220/14д, з однієї сторони, та товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційно-Інжинірингова компанія «Нова Технологія» в особі директора ОСОБА_5 (далі - Виконавець), який діє на підставі Статуту підприємства з іншої Сторони, (далі Сторони), укладено договір (далі Договір) про те, що виконавець зобов`язується надати Замовникові Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території Виконавця) (далі ремонт Виробів) спеціального призначення за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Зокрема, у відповідності до положень вищевказаного договору визначено:

1.1. Виконавець зобов`язується надати Замовникові Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території Виконавця) (далі ремонт виробів) спеціального призначення за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

1.2. підставою для укладення Договору відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та постанови Кабінету Міністрів від 11.11.2022 № 1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (зі змінами) є рішення Міністра оборони України про затвердження Переліку і обсягу товарів, робіт і послуг на постачання (розроблення, модернізацію, ремонт) озброєння, військової та спеціальної техніки, ракет і боєприпасів та іншого військово-технічного майна і послуг (за напрямком ОВТ) в інтересах Збройних Сил України на 2023 рік від 23.01.2023 № 39цт та Протокол від 12.06.2023 № 717/4/25п визначення переможця щодо закупівлі послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території Виконавця).

1.3 результатом надання послуг є працездатний стан Виробів (їх частин, вузлів, агрегатів, комплектуючих) та відповідність робочих параметрів вимогам експлуатаційної документації

ОСОБА_51 виконавець несе повну матеріальну відповідальність, визначену законодавством України, за передане йому з документальним оформленням військове майно під час надання послуг до моменту належної його передачі Замовнику (військовій частині).

1.6. у випадку проведення ремонту на території Виконавця, передача виробів для проведення ремонту та їх отримання після проведення ремонту здійснюється у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 28.08.2017 № 455 «Про затвердження Порядку передачі військового майна до підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності для розроблення, виробництва, модернізації, освоєння ремонту, проведення ремонту, дослідження технічного стану, спеціальних перевірок і зберігання та його повернення».

2.1. виконавець повинен надати Замовнику передбачені цим Договором послуги, якість яких відповідає Технічним умовам, державним стандартам, кресленням, технічним умовам та інше, які діють на підприємстві Виконавця.

2.2. контроль якості послуг організовується командирами військових частин та здійснюється посадовими особами військових частин, які відповідальні за організацію експлуатації та ремонту озброєння та військової техніки у військових частинах, на обліку у яких перебувають зазначені у Календарному плані надання послуг з ремонту Виробів (Додаток 1 до Договору) Вироби.

2.6. приймання в ремонт транспортних засобів військового призначення або їх частин, вузлів, агрегатів, комплектуючих або Виробу в цілому оформляється Актом приймання- передачі з відображенням комплектності, технічного стану (при надходженні з ремонту) та необхідного об`єму робіт щодо їх відновлення та комплектування (під час відвантаження з ремонту).

2.7. Контроль якості послуг з ремонту окремих блоків, вузлів та агрегатів Виробів або Виробу в цілому, які надходять для ремонту на підприємство Виконавця від Замовника і вхідний контроль покупних та комплектуючих Виробів, що використовуються в процесі надання послуг здійснюються штатними працівниками відділу технічного контролю Виконавця з залученням представників 333 ВП МО України.

2.8. дефектування окремих блоків, вузлів та агрегатів виробів або Виробу в цілому, які надходять для ремонту, здійснюється штатними працівниками відділу технічного контролю Виконавця з залученням представників 333 ВП МО України та уповноважених представників Замовника (представників військових частин). В Акті дефектації визначається необхідний об?єм відновлювальних робіт та комплектність окремих блоків, вузлів та агрегатів виробів або Виробу в цілому.

2.9. Об?єм робіт щодо відновлення працездатності окремих блоків, вузлів та агрегатів виробів або Виробу в цілому на підприємстві Виробника може бути збільшений за результатами поглибленої дефектації, проведеної фахівцями Виконавця та погодженою 333 ВП МО України.

2.10. Вхідний контроль здійснюється згідно з вимогами ДСТУ 9027:2020.

2.11. Контроль за якістю наданих послуг та їх приймання здійснюється 333 ВП МО України у порядку, передбаченому Положенням про представництва державних замовників у сфері оборони на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009 № 1107 (зі змінами), (далі - Положення), наказу Міністерства оборони України від 01.12.2015 № 681 «Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та супроводження ремонту озброєння та військової техніки Збройних Сил України» та умовами цього Договору.

3.1. Ціна цього Договору становить 10 000 000 (десять мільйонів) грн. 00 коп, за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7кошторису Міністерства оборони України, в тому числі ПДВ 20% - 1 666 666,67 грн (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість грн. 67 коп).

3.5. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 № 363 «Питання оборонних закупівель» рівень прибутку у складі договірної ціни встановлюється у розмірі 30 (тридцять) відсотків від виробничої собівартості за винятком витрат на оплату купівельних комплектувальних виробів (напівфабрикатів), робіт (послуг) сторонніх підприємств та організацій, на які встановлюється рівень прибутку у розмірі - 1 (один) відсоток. У розрахунку прибутку не враховуються податки та збори.

3.6. Замовник оплачує надані та прийняті послуги за договірною (фактичною) ціною, встановленою Сторонами та зафіксованою у Протоколі погодження договірної (фактичної) ціни за надані послуги з ремонту Виробів (Додаток 3 до Договору), яка відповідає обгрунтованим фактичним витратам, понесеним Виконавцем (згідно даних бухгалтерського обліку) та прийнятих Замовником з урахуванням встановленого Договором рівня прибутку.

3.7. Договірна ціна визначається на підставі калькуляції витрат, сформованої Виконавцем з урахуванням економічних показників діяльності підприємства на момент укладення Договору відповідно постанови Кабінету міністрів України від 20 березня 2022 року № 335 «Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану». Калькуляція витрат, сформована Виконавцем, візується 333 ВП МО України.

3.8. Відповідальність за неправильність розрахунку (формування) та застосування цін на продукцію оборонного призначення (у т. ч. цін на матеріали та покупні комплектувальні вироби), не обґрунтування витрат на всіх етапах надання послуг покладається на Виконавця.

3.9. Для встановлення договірної ціни Виконавець надає Калькуляцію витрат, складену на підставі фактичних витрат підприємства (у тому числі витрат співвиконавців) до 333 ВП МО України.

3.14. Виконавець зобов?язаний вести окремий бухгалтерський облік (картку обліку фактичних витрат на надання послуг). Облік витрат Виконавця може бути перевірений Замовником та 333 ВП МО України без втручання в господарську діяльність Виконавця. Зазначені умови також стосуються договорів співвиконавців.

5.6. Виконавець відповідає за збереження виробів та майна протягом всього часу знаходження їх у Виконавця до передачі представникам військової частини. Витрати за зберігання Виробів покладаються на виконавця.

Виконавець надає Замовнику Акт виконаних робіт (про використання майна яке було надано в якості давальницької сировини) за заявками від виконавця, за умови їх наявності.

5.8. Про початок проведення робіт виконавець письмово повідомляє Замовника та 333 ВП МО України.

Після виконання робіт, протягом 10 календарних днів з дня закінчення виконання ремонту, представники Замовника (командири військових частин) разом з представником Виконавця оформлюють Акт виконаних робіт з ремонту Виробів (Додаток 4 до Договору), а у разі виконання ремонту на виробничих площах підприємства представник Виконавця з погодженням 333 ВП МО України оформлюють Акт приймання-передачі майна (Додаток 8 до Договору) та надають по одному примірнику цих Актів Замовнику.

5.9. Гарантійні зобов?язання.

У разі виходу з ладу вузлів, агрегатів, деталей, які були надані Виконавцем у якості комплектуючих, у ході ремонту, протягом гарантійного строку служби, який становить 12 місяців безвідмовної роботи у ході експлуатації з вини Виконавця, підтвердженої підписаним рекламаційним актом, Виконавець відновлює несправні Вироби, їх вузли, агрегати своїми силами та за свій рахунок у найкоротші технічно можливі строки, але не більше тридцяти календарних днів з дня (отримання повідомлення) (оформлення рекламаційного акту) про вихід з ладу, якщо не було порушень експлуатації, бойових пошкоджень, несанкціонованого використання.

Розділ 6 Договору визначає права та обов`язки сторін, зокрема:

6.1 Замовник має право:

6.1.2. запитувати у Виконавця інформацію про хід виконання Договору і стан надання Послуг, що є предметом Договору;

6.1.3. контролювати виконання Договору, в тому числі на окремих етапах його виконання без втручання в господарську діяльність останнього;

6.1.4. вимагати від Виконавця належного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, а в разі виявлення недоліків їх своєчасного усунення;

6.1.5. вимагати від Виконавця надання належним чином оформленої звітної документації та матеріалів, що підтверджують виконання зобов?язань за Договором; та інше.

6.2. Замовник зобов`язаний:

6.2.1. через 333 ВП МО України здійснювати контроль за якістю наданих Послуг та їх приймання у Виконавця на підприємстві Виконавця;

6.2.2. прийняти самостійно надані Послуги у разі їх відповідності вимогам, установленим законодавством та цим Договором;

6.2.3. здійснити оплату наданих Послуг відповідно до умов Договору, за наявності коштів на рахунку Замовника.

6.3. Виконавець має право:

6.3.3. залучати до надання Послуг співвиконавців за письмовою згодою

Замовника, за умови, що вони будуть відповідати вимогам чинного законодавства України. Невиконання співвиконавцями зобов?язань перед Виконавцем не звільняє Виконавця від виконання зобов?язань за Договором.

6.4. Виконавець зобов`язаний:

6.4.1. організувати надання Послуг та їх здавання Замовнику, відповідно до встановлених вимог, строків, передбачених Договором;

6.4.4. забезпечувати відповідність результатів наданих Послуг вимогам якості, безпеки, а також іншим вимогам (сертифікації, державним стандартам і т.п.), встановленим Договором, чинним законодавством України та іншими правовими актами;

6.4.5. забезпечити окремий облік витрат, пов?язаних з виконанням Договору, відповідно до законодавства у країни;

6.4.6. своєчасно надавати достовірну інформацію про хід виконання своїх зобов?язань, у тому числі про складнощі, що виникають при виконанні Договору;

6.4.7. негайно попередити Замовника і до отримання від нього вказівок призупинити роботу на Виробі при виявленні його непридатності до ремонту;

6.4.8. забезпечити допуск уповноважених представників Замовника уповноваженого центрального органу виконавчої влади, і умови для виконання ними своїх функцій;

6.4.9. забезпечити усунення за свій рахунок недоліків і дефектів, виявлених при прийманні Послуг, але не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня виявлення дефектів (помилок) та/або повідомлення Виконавця при прийманні послуг та/або гарантійного строку, якщо такі дефекти не є наслідком порушення правил експлуатації;

6.6. виконавець відповідає за збереження та несе повну матеріальну відповідальність, визначену законодавством України, за передане йому військове майно до моменту передачі його Замовнику. Всі ризики збитків та ушкоджень при наданні Послуг покладаються на Виконавця. Збитки відшкодовуються;

7.1. сторони беруть на себе зобов`язання неухильно виконувати всі умови цього Договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та законодавством;

7.10. у всьому іншому, що не передбачено Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України, тощо.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його двома Сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, в частині розрахунків до повного виконання Сторонами фінансових зобов?язань по цьому Договору, з питань гарантійних зобов?язань до закінчення гарантійного терміну.

Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, які мали місце під час дії Договору (розділ 10 Договору).

Разом з тим, встановлено, що товариство з обмеженою відповідальність «Інноваційно-Інжинірингова компанія» «Нова Технологія» під час надання послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території виконавця), з 07.10.2021 очолював директор ОСОБА_5 .

Відтак, у зв`язку із займаною посадою, директор товариство з обмеженою відповідальність «Інноваційно-Інжинірингова компанія» «Нова Технологія» ОСОБА_5 був службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, зокрема при виконанні умов договору з надання послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території виконавця), тобто відповідно до положень примітки ст.364 КК України є службовою особою.

В той же час, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 03.07.2023, у директора ТзОВ «Інноваційно-Інжинірингова компанія» «Нова Технологія» ОСОБА_5 , який діяв умисно з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами Міністерства оборони України, шляхом зловживання своїм службовим становищем, без фактичного виконання робіт та пов`язаного із цим підробленням офіційних документів, а саме: підписання актів виконаних робіт з ремонту Виробу із завідомо неправдивими відомостями, що мало місце при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , як директор ТОВ «ІІК «Нова Технологія», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, та будучи відповідальним за виконання робіт з ремонту і технічного обслуговування транспортного засобу військового призначення (50630000-0) (ремонт наземних систем озброєння виїзними ремонтними бригадами у місцях розташування несправної техніки та/або на території виконавця), а саме БТР-70 № К09РТ8007 на замовлення Міністерства оборони України, маючи спеціальні знання та досвід роботи, здійснюючи повноваження керівника Підприємства, що мало реальну можливість виконати роботи по вище згаданому об`єкту (Виробі), відповідно до договору № 370/3/5/2/1/93 про закупівлю послуг державні кошти від 03.07.2023, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому статутом очолюваного товариства повноваження та всупереч п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 із змінами, постанови Кабінету Міністрів від 11.11.2022 №1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (зі змінами), ст. 629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV, договору № 370/3/5/2/1/93 про закупівлю послуг державні кошти від 03.07.2023, укладеного між Міністерством оборони України та ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», та Статуту ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», затвердженого Рішенням № 25/11/21-1 Учасника від 25.11.2021, достовірно знаючи про фактичні обсяги виконання об`ємів та вартості робіт на вищевказаному БТР-70, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 15.12.2023, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах очолюваного ним товариства з обмеженою відповідальністю «ІІК «Нова Технологія», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, буд. 11 літ. «Щ», офіс 15, та в інтересах третіх осіб, під виглядом здійснення правомірної господарської діяльності, підписав завідомо неправдивий офіційний документ, у якому відображено відомості про виконання ТОВ «ІІК «Нова Технологія» робіт та використання запасних частин (матеріалів) по виробу БТР-70 К09РТ8007, виконання та використання яких станом на дати актування їх виконання не здійснювалося, а саме:

- акт № 23-140/в виконаних робіт з ремонту Виробу БТР-70 №К09РТ8007 (зам. 23-23-140) за Договором від 03.07.2023 №370/3/5/2/1/93 про закупівлю послуг за державні кошти, у якому закладено обсяги робіт, послуг (трудовитрати) та використані запасні частини та комплектуючі, проте фактично не виконані, зокрема: розбирання машин на вузли та агрегати, ремонт двигунів заміна вкладишів, заміна кілець; ремонт підвіски двигунів, ремонт системи охолодження, ремонт роздавальних коробок (обслуговування); ремонт карданних валів; ремонт передніх мостів (обслуговування); ремонт задніх мостів (обслуговування) - не проведено обслуговування четвертого моста; ремонт комплекта приладів щитка водія; ремонт лебідки; загальне збирання шасі; антифриз 70 кг. (в системі вода); вкладиш коробки ГАЗ-53, 3307 (Р4-0,75) С. КОМП.ШАЙБ (ЗМЗ) 1 шт.; вкладиш ШАТ ГАЗ-55. 3307 (Р3-0.5) (RIDER) - 1 шт.; вольтметр ВА-340 1 шт.; кардан на водомет 2 шт.; кільця поршневі 92.0 М/К (МАР-МОТ) комплект 4 штуки; підшипник 42.207КМ -2 шт.; підшипник 50307 (6307N3) 2 шт.; Р/к двигун ГАЗ 53 з ГТВ 20 наймен (Україна) 2 шт.

Крім цього встановлено, що транспортний засіб військового призначення БТР-70 № К09РТ8007 після проведення його ремонту та технічного обслуговування перебуває у несправному стані, через порушення функціональних можливостей силової установки, гальмівної системи, складових ходової частини та не відповідності вимогам виробника до технічного стану шин.

Після підписання директором ТОВ «ІІК «Нова Технологія» ОСОБА_5 вказаного первинного документа без будь-яких зауважень та застережень до їх змісту та проведених робіт та використаних запасних частин, на підставі вказаного акта виконаних робіт було сформовано рахунок на оплату № 170 від 20.12.2023 на суму 2 411 760, 42 грн, на підставі якого 21.12.2023 службовими особами Міністерства оброни України, яке розташоване за адресою: м. Київ, п-т Повітрянофлоцький, 6, сформовано платіжні доручення та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відкритого в Державній казначейській службі України, на розрахунковий рахунок ТОВ «ІІК» Нова Технологія» НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на загальну суму 2 411 760, 42 грн, з яких зайво перераховано в якості оплати за невиконані роботи грошові кошти на суму 670 282,02 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій директора ТзОВ «ТОВ «ІІК «Нова Технологія» ОСОБА_5 , який діючи умисно, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, заволодів бюджетними коштами Міністерства оборони України на загальну суму 670 282,02 грн, що згідно з п.3 примітки до ст.185 КК України в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром, чим завдав Міністерству оборони України матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах, в умовах воєнного стану та у складанні завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

01.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.191 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами виконання доручень оперативними працівниками Управляння СБ України у Львівській області; висновком експертів за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи; висновком експертів за результатами проведення комплексної інженерно-технічної експертизи та експертизи військового майна; висновком за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи; показаннями свідка ОСОБА_52 ; показаннями свідка ОСОБА_53 ; показаннями свідка ОСОБА_54 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених злочинів, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного ОСОБА_5 та вчинені ним кримінальні правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконанням останнім процесуальних обов`язків, а саме: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3. незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, зазначає, що санкція інкримінованого йому злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому у випадку визнання останнього винним у вчиненні злочинів, йому загрожує реальний термін ув`язнення, а відтак з метою уникнення покарання він може переховуватися від слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію, враховуючи, що згідно отриманої інформації встановлено, що ОСОБА_5 протягом поточного року здійснював виїзд за кордон.

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначає, що органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, зокрема, документів, щодо здійснення господарських (фінансових) операцій, а також проведення розрахунків між ТзОВ «ІІК» «Нова Технологія» з іншими фізичними та юридичними особами, з метою незаконного отримання грошових коштів. Також не вилучено наказів про призначення на посади та посадових інструкцій на працівників ТОВ «ІІК «Нова Технологія», які також можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та перебуваючи на волі останній може внести зміни у вказані документи, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З приводу наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, у тому числі колишніх та діючих працівників ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», які проводили роботи з поточного ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення БТР 70, а також осіб, які не були працевлаштовані у ТзОВ «ІІК «Нова Технологія» та виконували роботи з ремонту, та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному. Також просить врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_5 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення злочинів.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку із чим ОСОБА_5 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 самостійно не міг підготувати всі передбачені законом бухгалтерські (фінансові) документи, на підставі яких здійснюється нарахування грошових коштів, за виконані роботи, а тому міг залучити до цього інших працівників ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», підозрюваний може впливати на показання працівників ТзОВ «ІІК «Нова Технологія» та приховати докази причетності до кримінального правопорушення.

Існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, обґрунтовується тим, що останній обіймає посаду директора ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», яке і надалі виконує роботи з поточного ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення, для потреб ЗСУ, які в подальшому повинні використовуватись з метою захисту територіальної цілісності Україн та відбиття збройної агресії російської федерації. Однак, як встановлено в ході досудового розслідування, БТР-70 після проведення його поточного ремонту та технічного обслуговування ТзОВ «ІІК «Нова Технологія» перебуває у технічному несправному стані, та в такому вигляді повинен був би використовуватись військовослужбовцями в зоні проведення бойових дій, що унеможливило б виконання поставлених бойових завдань, а також могло спричинити посягання на життя та здоров`я військовослужбовців, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 і на далі може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Згідно ст.183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , на праві приватної спільної часткової належить: нежитлова будівля загальною площею 4320,4 кв.м, за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 14 (реєстраційний номер майна 5609845).

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 є бенефіціаром юридичної особи ТзОВ «ІІК «Нова Технологія», ідентифікаційний код 44556690.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , корисливий мотив вчинення злочину, розмір матеріальної шкоди завданий кримінальними правопорушеннями, який становить 670 282,02 грн, а також зважаючи на значну суспільну небезпеку інкримінованих йому злочинів, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, є 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 696 440 гривень.

Саме такий розмір застави та покладення вказаних вище обов`язків забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких зазначив наступне. Вважає необґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, оскільки експертиза БТР була проведена через 1,5 року після підписання акту виконаних робіт. Просить врахувати, що останній жодним чином не перешкоджав здійсненню досудового розслідування, будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства чи суду не вчиняв. Так, 01.08.2025 за телефоним викликом слідчого ОСОБА_6 підозрюваний ОСОБА_5 з`явився у той же день для отримання копії клопотання органу досудового слідства, до того часу з`являвся на усі процесуальні дії, з 12.06.2024 по серпень 2025 року органом досудового розслідування не доведено жодного факту неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім цього, ОСОБА_5 є повноцінним добропорядним членом суспільства із міцними соціальними зв`язками, всі життєві інтереси якого зосереджені в Україні, де він має родину, постійне місце проживання, житло, постійне місце роботи, банківські рахунки. Також просить врахувати, що підозрюваний має безперервний трудовий стаж та займає керівні посади в підприємствах війського-оборонного комплексу, а відтак, перебування його під вартою позбавить його можливості заробляти, відповідно, залишить його та членів сім`ї без засобів до існування. З урахуванням вимог ст.178 КПК України, просить слідчого суддю взяти до уваги наступні обставини: ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у м. Івано-Франківськ; одружений з ОСОБА_55 ; є батьком та виховує неповнолітніх дітей: ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; який страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії, та на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30.08.2013 визнаний недієздатним; разом з ОСОБА_5 проживає його непрацездатна мати ОСОБА_60 , 1945 р.н.; ОСОБА_5 характеризується з позитивного боку за місцем проживання, приймає активну участь у громадському та політичному житті країни; має патент на корисну модель Бойовий модуль №147442, який використовується захисниками при захисті інтересів України; раніше не судимий; ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», директором, якого є ОСОБА_5 має статус важливого для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу та критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу. У випадку застосування запобіжного заходу будуть зірвані та невиконані надзвичайно необхідні в період військової агресії проти України контракти. Окрім цього, внесення застави у розмірі 696440 гривень буде надзвичайно матеріально обтяжливою обставиною для родини ОСОБА_5 , перед якою є заборгованість 5 007 262 грн та 1 227 000 грн ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ». Окрім цього, звертає увагу, що 24.07.2025 ухвалою Львівського апеляційного суду у вказаному кримінальному провадженні було відмовлено у відстороненні іншого підозрюваного у вказаному провадженні ОСОБА_11 від посади начальника групи контролю якості НОМЕР_3 військового представництва Міністерства оборони України, який здійснював прийом техніки по договору №370/3/5//2/1 від 03.07.2023, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що органом досудового розслідування не обґрунтовані ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного. Звертає увагу, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазначено строк тримання під вартою. Окрім цього, долучив заяву Першого заступника директора, головного інженера ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ» ОСОБА_61 про взяття на поруки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Додатково пояснив, що розмір застави, про який просить слідчий у клопотанні, є для нього непомірним, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також повнолітню доньку та повнолітнього недієздатного сина, має середньомісячний дохід близько 100000 грн.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366, ч.4 ст.425 КК України.

01.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, та у складанні завідомо неправдивого офіційного документу, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням заступника начальника управління начальника 1 головного відділу Департаменту військової контррозвідки СБУ ОСОБА_62 від 12.06.2024; рапортом командира батальйону військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_63 ; договором №370/3/5/2/1/93 від 03.07.2023 про закупівлю послуг за державні кошти; актом 23-140/в виконаних робіт з ремонту виробу БТР-70 №К09РТ8007 за договором №370/3/5/2/1/93 від 03.07.2023 про закупівлю послуг за державні кошти; протоколом допиту свідка ОСОБА_52 від 01.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_53 від 01.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_54 від 01.07.2024; протоколом обшуку від 14.08.2024; висновком експерта за результатами проведення комплексної інженерно-технічної експертизи №3786-Е від 22.01.2025; довідкою (висновком) від 15.07.2025; висновком експерта за результатами проведення комплексної інженерно-технічної експертизи та експертизи військового майна №939-Е/КСЕ-19/114-25/4275 від 29.07.2025; висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2092-Е від 13.06.2025.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

З приводу застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст.12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ж положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, так як злочини, які йому інкримінуються, є нетяжким та тяжким кримінальними правопорушеннями, у разі доведення винуватості підозрюваному може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

У даному випадку ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, з вищою військовою та економічною освітою, працюює директором ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: Захара, 2015 р.н., Васілісу, 2013 р.н., а також повнолітню доньку ОСОБА_9 , 2003 р.н., та повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_10 , 1989 р.н., військовозобов`язаний.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, який обгрунтовується тим, що органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, зокрема документів, щодо здійснення господарських (фінансових) операцій, а також проведення розрахунків між ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ» з іншими фізичними та юридичними особами, з метою незаконного отримання грошових коштів, не вилучено наказів про призначення на посади та посадових інструкцій на працівників ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», які також можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а, відтак, останній може внести зміни у вказані документи, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На думку слідчого судді існує ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі колишніх та діючих працівників ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», які проводили роботи з поточного ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення БТР 70, а також осіб, які не були працевлаштовані у ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ» та виконували роботи з ремонту, шляхом їх переконання, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих злочинів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

Слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що останній обіймає посаду директора ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ»,, яке і надалі виконує роботи з поточного ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення, для потреб ЗСУ, які в подальшому повинні використовуватись з метою захисту територіальної цілісності Україн та відбиття збройної агресії російської федерації, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 і на далі може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та п.2 ч.1 ст.194 КПК України - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею не встановлено, що ступінь ймовірності заявлених ризиків є настільки високою, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий з вищою військовою та економічною освітою, працює директором ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», яке має статус важливого для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу та критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу, одружений з ОСОБА_55 , яка є ФОП, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., а також повнолітню доньку ОСОБА_9 , 2003 р.н., та повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_10 , 1989 р.н., який страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії, разом з таким проживає його непрацездатна мати ОСОБА_60 , 1945 р.н., позитивно характеризується за місцем роботи, має патент на корисну модель Бойовий модуль №147442, військовозобов`язаний, раніше не судимий.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді застави.

Застава як запобіжний захід має середній рівень суворості та з урахуванням встановлених обставин може повною мірою запобігти існуючим ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

Щодо заяви Першого заступника директора, головного інженера ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ» про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на особисту поруку, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед особою, яка за нього поручилася.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість слідчого судді в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку обвинуваченого. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги обвинуваченого до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителя на її поведінку.

При цьому, на думку слідчого судді, застосування особистої поруки є ефективним, коли для обвинуваченого розрив соціальних зв`язків з поручителем або підрив його авторитету є гіршим, ніж застосування більш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливим, передбаченим законом ризикам.

Слідчим суддею критично оцінюється ефективність застосування особистої поруки у даному випадку, оскільки відносини між поручителем та підозрюваним не стали для останнього стримуючим фактором, який би запобіг ймовірному вчиненню вищезазначених кримінальних правопорушень, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного кримінального провадження.

Окрім цього, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість інкримінованих злочинів та їх суспільну небезпеку, слідчий суддя вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, про застосування якого просила сторона захисту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя не приймає до уваги покликання захисника на ухвалу Львівського апеляційного суду від 24.07.2025, якою відмовлено у відстороненні ОСОБА_11 від посади начальника групи контролю якості НОМЕР_3 військового представництва Міністерства оборони України, який здійснював прийом техніки по договору №370/3/5//2/1 від 03.07.2023, оскілька така не стосується ОСОБА_5 , а стосується іншого підозрюваного у вказаному кримінальному проваджені і обґрунтованості відсторонення останнього від посади.

При вирішенні питання про розмір застави, який необхідно визначити ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає наступне.

Так, інкримінований підозрюваному злочин, передбачений ч.4 ст.191 КК України, є тяжким злочином.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 230 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 696440 грн жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного чи його родичів не обґрунтований.

Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий працює директором ТОВ «ІІК «НОВА ТЕХНОЛОГІЯ», дружина такого ФОП, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., а також повнолітню доньку ОСОБА_9 , 2003 р.н., та повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_10 , 1989 р.н., разом з підозрюваним проживає його непрацездатна мати ОСОБА_60 , 1945 р.н., та вважає, що достатньою для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 545 040 гривень (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 07.10.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Івано-Франківська Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду UA0000757 , банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, у тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному та попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 11.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1