Провадження №: 1-кп/752/960/25
У Х В А Л А

14.08.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у ході проведення відкритого судового засідання приміщенні суду у місті Києві у кримінальному провадженні № 0002696, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0002696, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ( ОСОБА_6 ).

14.08.2025 прокурор у кримінальному провадженні заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів та пояснила, що потребує підготовки до судового розгляду після зміни обвинувачення в суді, а тому просила відкласти судовий розгляд.

Під час розгляду клопотання щодо продовження запобіжного заходу прокурор вказала на обґрунтованість висунутого обвинувачення, зазначила, що на цей час наявні і не зникли ризики, які обумовлюють подальше тримання ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора, зокрема ризик переховування від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, незаконного впливу на невстановлених співучасників злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення викликів до суду, адже він фактично мешкає у м. Одесі, яка знаходиться на відстані 450 км від місця розташування суду. прокурор зауважила, що ОСОБА_7 був неодноразово засуджений, має кримінальне минуле, на шлях виправлення не став та виявив неналежну процесуальну поведінку через переховування від суду та через неповагу до суду, виявлену 14.08.2025 в судовому засіданні.

Захисник заперечила проти клопотання прокурора, звернула увагу суду на те, що ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою, вказала на недоведеність інкримінованого злочину, невинуватість свого підзахисного, зауважила, що проживання ОСОБА_4 у м. Одесі не вказує на те, що він переховуватиметься від суду. Також захисник заперечила доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, пославшись на те, що за даними обвинувального акта він є особою, яка раніше не судима, його судимості зняті та просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Так, за приписами розділу ІІ КПК України у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу, як закріплено у ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, що наведені у ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується).

Підставою застосування запобіжного заходу кримінально-процесуальний закон визначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність описаних ризиків. ,

Виключення в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою наведені у ч. 2 ст. 183 КПК України, де вказується, що таких запобіжний захід не може бути застосований, захід окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В ухвалі про обрання запобіжного заходу від 31.01.2025 та в ухвалах про продовження строку дії запобіжного заходу, які постановлювалися після цього у 2025 році судом описано та констатовано обставини переховування ОСОБА_4 від суду.

Зокрема, суд виходив з того, що ОСОБА_4 тривалий час був обізнаний з тим, що у провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження, де проти нього державою висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, адже отримував обвинувальний акт 16.10.2023, був присутній в судових засіданнях, складав розписку щодо повідомлення йому уповноваженим працівником суду дати, часу і місця проведення судового засідання у цьому кримінальному провадженні, тримався під вартою, був звільнений під особисте зобов`язання за ухвалою від 06.02.2024 у зв`язку зі змінами в законодавстві та відсутності процесуальних підстав станом на лютий 2024 року для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку зі звинуваченням за ч. 3 ст. 190 КК України, 18.01.2024 надавав показання в ході судового розгляду в суді. У подальшому обвинувачений востаннє був в суді у лютому 2024 року, після чого не з`являвся до суду, про поважність причин своєї неявки суд не повідомляв. У зв`язку з неявкою обвинуваченого розгляд справи неодноразово відкладався. 13.05.2024 та 10.07.2024 постановлювалися ухвали про примусовий привод обвинуваченого з урахуванням відомої суду адреси його реєстрації, можливого мешкання. Відповідальними особами Національної поліції за наслідками виконання судового рішення про привід обвинуваченого не видалося за можливе вручити йому повістку про виклик до суду та забезпечити його примусовий привід, адже за місцем мешкання ОСОБА_4 не був виявлений, його близькі не надали достовірних даних щодо місця його перебування, встановити його місцеперебування не видалося за можливе. За наведених обставин і передбачених законодавством підстав ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.10.2024 за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Голосіївського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголошено його розшук, судове провадження у справі № 752/21802/23 зупинено до розшуку обвинуваченого. 30.01.2025 ОСОБА_4 був затриманий у Одеській області та доставлений до суду. За ухвалою від 31.01.2025 до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

На переконання суду, застосований до обвинуваченого запобіжний захід, що наразі діє та про продовження якого клопоче прокурор, є дієвим та убезпечує ризики переховування ОСОБА_4 від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом затягування судового розгляду, протиправного впливу на інших учасників, які причетні до діяння, яке інкриміноване (наразі - невстановлених).

Застосування особистої поруки, про яку клопотала захисниця, вже здійснювалося судом та призвело до того, що Держава в особі судових та правоохоронних органів, витрачала фінансові ресурси для встановлення місцезнаходження обвинуваченого, судовий розгляд затягувався, адже ОСОБА_4 після звільнення з-під варти свої процесуальні обов`язки порушив та був оголошений у розшук.

Дані і документи, які характеризують обвинуваченого оцінюються судом як такі, що вказують на високі ризики криміногенних потреб. Зокрема, ОСОБА_4 безпосередньо обізнаний з практичною реалізацією заходів, які застосовуються Державою, до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень, перебував у місцях позбавлення волі. Після звільнення з-під варти у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не працевлаштувався, власної родини не завів, походження джерел свого самозабезпечення за період переховування від суду не пояснив. За період перебування ОСОБА_4 під вартою до суду не надходило звернень від його батьків, інших близьких осіб про надання дозволу на побачення з обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.

Описане свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, емоційної прив`язки до міста Києва, ризики подальшого переховування від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень задля забезпечення себе.

Суд у черговий раз зауважує, що під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу 06.02.2024 обвинувачений пояснив суду, що перебуваючи на волі, від заробить гроші, щоб здійснити відшкодування потерпілій, проте свої слова у дієвий спосіб не довів.

З урахуванням періодичного перебування ОСОБА_4 з 2010 року у місцях позбавлення волі, суд виходить з того, що останній є непрацевлаштованим, не має пасивного легального джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання в межах міста Києва і Київської області, так само як і в м. Одесі, а тому він видається таким, що не зможе себе забезпечити у законний спосіб у разі обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не прибуде до зали судового засідання у Голосіївському районному суді міста Києва.

Враховуючи зазначене та суттєву територіальну віддаленість місця реєстрації ОСОБА_4 (Одеська область, місто Ананіїв) від місця розташування Голосіївського районного суду міста Києва, застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

У той же час можливість застосування відносно обвинуваченого особистої поруки не вбачається, оскільки жодних заяв з цього приводу до суду не надходило.

За наведених обставин суд вважає за належне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та не забезпечать його належну процесуальну поведінку, адже ці обов`язки він попередньо не виконував.

Розмір застави для обвинуваченого залишається без змін, у межах, описаних в ухвалі від 31.01.2025.

Щодо продовжуваності тримання ОСОБА_4 під вартою суд посилається на усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Станом на 14.08.2025 загальний строк тримання під вартою не видається тривалим.

У кримінальному провадженні, яке розглядається, подальше тримання обвинуваченого під вартою видається цілком виправданим заходом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 182, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 12.10.2025 включно з можливістю внесення застави, що становить 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у порядку та розмірі, визначеному в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 31.01.2025 у справі № 752/21802/23 про застосування запобіжного заходу.

3.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 14.08.2025.

4.Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в межах, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Отримувач коштів ТУ ДСА України в м. Києві, код отримувача (ідентифікаційний код 26268059), МФО 820172, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Києва, рахунок отримувача- UA1012089, призначення платежу застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені....(П.І.Б. особи, що вносить заставу).

5.Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

6.На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

7.Роз`яснити обвинуваченому що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

8.Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Київський слідчий ізолятор" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд міста Києва про це.

9.У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

10.З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

11.У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1