УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7423/23

Номер провадження 1-в/495/61/2025

08 травня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву засудженої ОСОБА_4 про відвід прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках розгляду подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженої ОСОБА_4 , 24.10.1989 року,

встановив:

у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 звернулася з заявою про відвід прокурора ОСОБА_3 від розгляду даного клопотання, з підстав наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Засуджена ОСОБА_4 підтримала свою заяву та просила її задовольнити.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого відводу, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання про відвід.

Провідний інспектор відділу Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 залишила вказане питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи засудженої, провідного інспектора та думку прокурора, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 статті 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених статтею 77 цього кодексу, за якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо.

Так, з заявленої заяви засудженої ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 жодної підстави передбаченої статтею 77 КПК України для відводу прокурора не вбачається.

Таким чином, судом не встановлено обставин, передбачених ст. 77 КПК України для відводу прокурора.

Окрім вказаного, частина 5статті 80 КПК України регламентує, що відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Надаючи оцінку обґрунтуванням, заявленого клопотання, а також поясненням сторін по справі в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що заявлений відвід є невмотивованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_4 про відвід прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках розгляду подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про заміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1