Справа № 703/4654/25

УХВАЛА

про повернення скарги

21 липня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

18.07.2025 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою ним заявою про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 12.06.2025 ОСОБА_2 звернувся до ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а 17.07.2025 засобами поштового зв`язку отримав листа за підписом начальника ВП №2 про те, що за результатами розгляду його звернення, зареєстрованого до єдиного обліку інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України 12.06.2025 під №12777, не виявлено даних, що вказували б на наявність кримінального правопорушення, тому підстави для внесення інформації до ЄРДР відсутні. Вважаючи, що уповноваженою особою ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області протиправно допущена бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення на підставі його звернення, ОСОБА_2 звернувся із даною скаргою.

Слідчий суддя, перевіривши дотримання скаржником вимог ст. 303, 304 КПК України, приходить до наступного.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, а також осіб, які вправі їх оскаржувати.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга повинна бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 115 КПК України, при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

За приписами ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами-і неробочий час.

ОСОБА_2 у скарзі зазначає, що інформацію в письмовому вигляді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР він отримав 17.07.2025 та клопоче про поновлення строку на подання скарги, при цьому не посилається на обставини, які перешкоджали йому звернутися зі скаргою з дотриманням встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України строку.

За змістом ст. 117 КПК України поновлення процесуального строку допускається за наявності відповідного клопотання в разі пропущення його з поважних причин.

При цьому зі змісту ч. 1 ст. 304 КПК України слідує, що скарги можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і лише у разі оформлення відповідного рішення у формі постанови - строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З тексту скарги не вбачається, що процесуальне рішення, оскаржуване ОСОБА_2 , прийняте у формі постанови.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі №759/14068/19 зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому вжитий термін «судовий розгляд» передбачає автономне тлумачення: він включає в себе всі стадії розгляду справи, починаючи від ініціювання розгляду певного питання і до виконання прийнятого рішення в передбаченому законом порядку.

За усталеною прецедентною практикою ЄСПЛ, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07.09.2022 в справі №9901/462/21 звертала увагу скаржника на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин скаржник, не отримавши інформації про внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, або ж відповідного витягу, що таку реєстрацію підтверджує, щонайменше з 14.06.2025 повинен був і мав, проявляючи необхідну обачність та ініціативність, знати про відсутність належного реагування правоохоронних органів на подану ним заяву.

Натомість, з доданих до скарги документів не вбачається, що ОСОБА_2 проявляв будь-яку зацікавленість щодо наслідків розгляду поданої скарги, бо поданими слідчому судді матеріалами не підтверджується, що він звертався із запитами стосовно надання інформації про стан розгляду заяви або щодо ознайомлення з її матеріалами.

Така процесуальна поведінка скаржника не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, готовності брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. Такий за змістом висновок містить постанова ВП ВС у справі №9901/462/21 від 20.10.2022.

Слідчий суддя звертає увагу, що клопотання про поновлення процесуального строку подане скаржником виключно формально, без посилання на будь-які об`єктивні обставини, що перешкоджали заявникові знайомитися із здійсненням правоохоронними органами провадження за його зверненням, і як наслідок виключали можливість звернутися до слідчого судді із дотриманням передбаченого КПК України процесуального строку.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У своєму рішенні «Мушта проти України» від 18.11.2010 року Європейський суд з прав людини розглядав питання правомірності встановлення строків оскарження та їх пропуску, зокрема у п. 37 даного рішення зазначено: «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення».

За таких обставин слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для поновлення скаржникові строку звернення зі скаргою та у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України приходить до висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала, роз`яснивши, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 113-117,303,304,309,369-372,376,395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 Черкаського РУПИ ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та доданими до неї документами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1