Справа № 523/3537/25
Провадження №1-кп/523/1110/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.07.2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000021 від 17.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянство України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.08.2023 року вироком Доброславського (комінтернівського) районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 34 000 Гривень (штраф сплачено 14.07.2025 року);

- 05.03.2025 року вироком Доброславського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою месенджеру «Telegram» в особистому мобільному телефоні, зв`язався з невстановленою особою та замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, за яку сплатив грошові кошти шляхом переказу на банківську картку.

Після чого, 17.01.2025 близько 13:00 ОСОБА_7 , за вказівкою невстановленої особи, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», шляхом отримання посилки в поштоматі № 32959 ТОВ Нова пошта», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 82, незаконно придбав 1 пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, хімічна назва: 1-фенил-2-піролідин-1-іл-пентан-1- он, у невстановленій кількості, але не менше ніж 7,345 г.

Після чого, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що у вказаному пакеті знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, достовірно знаючи її властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи 4 суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав незаконно зберігати її при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту до 14:10 17.01.2025 включно.

Надалі, 17.01.2025, в період часу з 14:10 до 14:17, співробітниками відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, яка прилегла до будинку № 104 по проспекту Князя Володимира Великого в місті Одесі, під час якого у присутності понятих у ОСОБА_7 , виявлено та вилучено 1 полімерний пакет з кристалічною речовиною, коричневого кольору, загальною масою 9,710г, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, хімічна назва: 1-фенил-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, масою 7,345г, що згідно таблиці № 2 до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733 є великим розміром, яку ОСОБА_7 , незаконно придбав та незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

При допиті в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинувачення, крім того пояснив суду про час, міcце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, та пояснив суду наступне: взимку 2025 року, точної дати не пам`ятає, його попросили забрати посилку з пошти. На вулиці біля «Сітіцетру» на Котовського, він забрав пакет з Нової пошти та його одразу було затримано співробітниками поліції. Він розумів, що в пакеті заборонені речовини.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_7 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченим ОСОБА_7 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив нетяжкий злочин.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини, щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічні злочини, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення - відсутні, є особою молодого віку, неодружений, на обліку в наркологічних та психоневрологічних установах не значиться. у своїх показах свою провину визнав, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 471, 473-475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення у період з 07.07.2025 року по 16.07.2025 (включно) із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначеного за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох років) позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 3 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави витрати пов`язанні з проведення судових експертиз, які склали 4 775 гривень 40 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на речові докази, - скасувати.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази, а саме:

-1 (один) пакет «Нова пошта» всередині якого містився полімерний пакет із кристалічною речовиною жовтого кольору, який було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ ICR 0238269 та поліетиленовий пакет «Нова пошта» вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ ICR 0206823 - знищити;

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та засудженому, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Пересипського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1