Дата документу 18.04.2025Справа № 554/5749/25
Провадження № 1-кс/554/5663/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 18.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2025 до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що у період часу з 15.04.2025 по 17.04.2025 невстановлена особа заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий знаходився на автодорозі "Київ-Харків-Довжанський" поблизку с. Циганське, Полтавського району.

18.04.2025 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323.

17.04.2025 року було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» поблизу с. Циганське, з точними координатами 49.598589, 34.254071 де було виявлено на асфальтобетонному покритті, елементи оздоблення автомобіля, а саме два дефлектори повітрозбірника від автомобілів моделі «ЛАДА», котрі в подальшому було вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ за №QHY0007757.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000323 від 18.04.2025 на два дефлектори повітрозбірника від автомобілів моделі «ЛАДА» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування;

Визначити місце зберігання вилученого майна - визначити кімнату збереження речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що розміщений за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19-Е.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1