Справа № 675/837/25
Провадження № 1-кп/675/107/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000726 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, розлученого , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , який з 21.01.2025 перебуває на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник» у Шепетівському РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання домашньому насильству», в період часу з 17.01.2025 по 15.04.2025, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно - своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Так, 17 січня 2025року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою, словесному приниженні, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, за що 17 січня 2025 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, який спрямовано на розгляд Ізяславського районного суду.

Також 18 січня 2025 року ОСОБА_4 близько 15 год. 40 хв., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 , насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою, словесному приниженні, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, за що 27 січня 2025 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, який спрямовано на розгляд Ізяславського районного суду.

Суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області адміністративні справи за фактом вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 17.01.2025 р. та 18.01.2025 р. об`єднано в одну справу та постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також 19 лютого 2025 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Лілея», що у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою, словесному приниженні, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, за що 21.03.2025 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, який спрямовано на розгляд Ізяславського районного суду.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 березня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Не зважаючи на неодноразові притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із вчиненням домашнього насильства, обвинувачений продовжив вчиняти систематичне психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме, 15 квітня 2025 року близько 16 год. 20 хв., ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , з метою вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_5 , домашнього насильства, стукав по вхідних дверях квартири, після чого розпочав словесний конфлікт з потерпілою, під час якого вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах, використанні нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, словесному приниженні, залякуванні та демонстрації своєї фізичної переваги.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 систематично переживала психологічне насильство, вчинене її чоловіком ОСОБА_4 через його девіантну поведінку, залякування, погрози, словесні образи, приниження та агресію, що призвело її до стану емоційного виснаження, вразливості, чутливості до тиску навколишнього середовища.

Систематичний стрес під час ситуацій домашнього насильства у вказаний період та 15.04.2025 спричинив негативні реакції на фізичному рівні (труднощі з засинанням та сном, головні болі, підвищення тиску, інші проблеми зі здоров?ям); емоційні реакції (виснаження, тривогу, гнів, нестійкість. вразливість та страх); когнітивні реакції (погану концентрацію уваги, занепокоєність); міжособистісні реакції (сором перед оточуючими, недовіру, дратівливість, перепади настрою).

Насильницькі дії ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , конфліктні ситуації, які він постійно створював та накопичуваний стрес, змінили життя потерпілої ОСОБА_5 , а систематичні образи, відчуття безпорадності, сорому та страху, емоційна вразливість - завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість визнав повністю та надав суду зізнавальні показання з приводу скоєного ним кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин суд, переконавшись у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_4 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно положень ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно положень ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність негативних характеристик обвинуваченого, його каяття у вчиненому, суд знаходить, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до Типової програми для кривдників, що затверджена 01.10.2018 наказом Міністерства соціальної політики України № 1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст.91-1 КК України застосувати щодо ОСОБА_4 обмежувальні заходи.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи на строк 2 місяці у виді:

- заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_5 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Речові докази: копії матеріалів адміністративних справ № 675/126/25, №675/472/25 - зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1