провадження № 1-кс/753/2004/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м.Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської обл., Кременецького р-ну., с.Старий Почаїв, українця, громадянина України, з середньо. спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «ТД Аванта» на посаді асистента менеджера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002668 від 12.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002668 від 12.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, як додаткове джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, 30.06.2025 р. за допомогою мобільного додатку «Telegram», домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, профіль якої в мобільному додатку підписаний як «Администрация», щодо отримання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою подальшого збуту.

Надалі, 30.06.2025 р. невстановлена особа, профіль якої в мобільному додатку підписаний як «Администрация», за допомогою служби таксі «Uklon» на транспортному засобі Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , відправила у вигляді посилки ОСОБА_4 невстановлену кількість психотропної речовини, яка була упакована в згортки ізоляційної стрічки в середині із полімерними пакетами з пазовим замком в кожному з яких наявна порошкоподібна речовина білого кольору, після чого за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, неподалік будинку № 4А, о 22 год. 27 хв., ОСОБА_4 забрав посилку із невстановленою кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, та розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Так, 12.07.2025 р. приблизно о 11 годині 49 хвилин за адресою: м. Київ, Дарницький р-н., неподалік озера «Вирлиця», працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час особистого обшуку в наплічній сумці чорного кольору, було виявлено та вилучено 17 (п`ятнадцять) згортків ізоляційної стрічки чорного кольору в середині кожного з яких містились полімерні пакети з пазовим замком із порошкоподібною речовиною білого кольору, в одному з яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,294 г., яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Із посилаланням на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у цьому кримінальному провадженн, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрбваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з право внесення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Та вказує, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину, підозрюваний усвідомлює невідворотність суворого покарання, що, в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки слідством не виключено, що підозрюваний може визначити збут наркотичного засобу як джерело доходів (додаткове); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, й має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема свідками є поняті, які були присутні під час вилучення заборонених в обігу психотропних речовин у підозрюваного, крім того стороною досудового розслідування встановлюються особи, які можуть мати відношення до незаконної діяльності ОСОБА_4 , або яким відомо про незаконну діяльність.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати за наслідком пропонованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою - домашній арешт. Підозрюваний визнав вину у вчиненні злочину, у якому підозрюється, вважаючи, що матиме добросовісну процесуальну поведінку, сприяє та сприятиме слідству. Вказав, що від незаконної діяльності, наслідки якої розумів, отримував доходи, кошти планував спрямувати для лікування сестри.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 затримано об 11 год. 49 хв. 12.07.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом затримання ОСОБА_4 , а також додатком до вказаного протоколу у вигляді магнітного носія інформації із наданням пояснень ОСОБА_4 про зайняття діяльністю пов`язаною із незаконним обігом наркотичних засобів/психотропних речовин;

-протоколами допитів свідків;

-висновком експертизи №СЕ-19/111-25/43418-НЗПРАП від 12.07.2025;

-протоколом огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_4 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

12.07.2022 року ОСОБА_4 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, що згідно ст. 12 КК України, що є тяжким злочином.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, у діях ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих слідчим до клопотання матеріалів.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи,

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінального правопорушення, також існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі, може вчинити інший злочин, оскільки відповідно до зібраних доказів, він не збирався завершувати свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст.194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені ризики прокурором обгрунтовані, вони є реальними, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його ролі у вчиненому злочині, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція підозрюваного щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, жодним чином вказані висновки не спростовують.

Слідчий суддя враховує обсяг вилучених у підозрбваного наркотичних засобів.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотанням доведено дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний працевлаштований, поряд із цим займався незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин з метою збуту, свідомо обравши для себе додаткове джерело доходу за збут психотропної речовини, за що отримував дохід від такої незаконної діяльності, вплив його незаконної діяльності на невизначене коло осіб, які отримували наркотичні засоби та негативні наслідки від такої незаконної діяльності на суспільство, високі ризики настання летальних наслідків, що у всьому світі вважається суспільно небезпечним, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідків, вчинення іншого злочину.

Так, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, й, оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують його причетність до вчинення такого злочину, усвідомлення невідворотності суворого покарання, підсилять ризик можливості переховування від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний хоча й має постійне джерело доходів за місцем роботи, при цьому додатково займався незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин з метою збуту, свідомо обравши для себе додаткове джерело доходу за збут психотропної речовини, за що отримував дохід від такої незаконної діяльності, у вчиненні якої він підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, яка має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема свідками є поняті, які були присутні під час вилучення заборонених в обігу психотропних речовин у підозрюваного, крім того стороною досудового розслідування встановлюються особи, які можуть мати відношення до незаконної діяльності ОСОБА_4 , або яким відомо про незаконну діяльність, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування й суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк тримання під вартою підозрюваного не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності згідно ст. 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше (ч.2 ст. 197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 11 год. 49 хв. 12.07.2025 року, дія якої завершиться 10.09.2025 року об 11 год. 49 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст. 182 КПК України).

З урахуванням ч.1, п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, його віку, ролі у вчиненні злочину та майнового стану, розмір вилучених наркотичних засобів (17 (п`ятнадцять) згортків ізоляційної стрічки чорного кольору в середині кожного з яких містились полімерні пакети з пазовим замком із порошкоподібною речовиною білого кольору, в одному з яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,294 г.,), визначити заставу у мінімальному розмірі - двадесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. 00 коп. (3028 грн. х 20 = становить 60 560 грн. 00 коп.), яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст. 182 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що застосування тривання під вартою до такого підозрюваного, який раніше не судимий, з визначеним розміром застави, має ознаку, як впливу на його правосвідомість, усвідомлення ним наслідків його злочинних дій, так й гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, адже визначений розмір застави не може бути завідомо непомірним для нього.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м.Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002668 від 12.07.2025 року, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з правом внесення застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 (нуль) коп.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з 11 год. 49 хв. 12 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10 вересня 2025 року об 11 год. 49 хв.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки до 10.09.2025 року:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: