ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000199 від 27.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Болградського району Одеської області, з вищою освітою, одруженого, який є особою з інвалідністю з дитинства з дитинства ІІ групи, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Нова пошта» на посаді фахівця (ділянки) Одеського Інноваційного Терміналу, а також в КНП «МКЛ№ 1» ОМП на посаді лікаря-інтерна «Травматологія та ортопедія», проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення виразились в тому, що 26.01.2025 приблизно о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння (фенілалкіламіни - амфетамини), керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda Civіc», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Люстдорфська дорога з боку пр. Адміральський у напрямку вул. Бреуса в Хаджибейському районі м. Одеси, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та перебуваючи біля будинку № 28 на вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину справа наліво по напрямку руху автомобіля, по регульованому пішохідному переходу на червоний сигнал світлофору.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимального епіметафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Всі вищевказані ушкодження зазвичай (за умов сприятливої течії травматичного процесу) спричиняють розлад здоров`я строком більш ніж 3 тижні (більше 21 дня), та за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії водія автомобіля марки «Honda Civіc», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, створювали умови для настання події ДТП і перебували з ним у причинному зв`язку.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано правильно.

21 квітня 2025 р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_5 , з іншого боку, діючи на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України, не порушуючи права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані нааркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Потерпіла не вимагає від обвинуваченого ОСОБА_5 , вчинення будь-яких дій, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, так як матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

Одночасно, сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угоду про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілім та підозрюваним.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та потерпілої, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, ОСОБА_5 визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджений вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КПК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій та відсутність обтяжуючих обставин, відповідно до ст. 67 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Також, судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, щодо змісту та порядку укладення угоди та КК України, щодо узгодженої міри покарання. Підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є лікарем-інтерном циклу «травматологія та ортопедія» в ОНМД; раніше не судимий; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем роботи КНП «МКЛ № 1» ОМР та ТОВ «Нова пошта» характеризується позитивно; особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-за проведення судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля в сумі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 копійок;

-за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи слідів і ушкоджень на автомобілі, вартістю 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 копійок;

-за проведення судової автотехнічної експертизи механізму наїзду автомобіля на пішохода, вартістю 4240 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 копійок.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2025 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 65, 69 КК України, ст. ст. 100, 373, 374, 468, 471, 473-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 21.04.2025, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000199 від 27.01.2025 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2025 року (справа №521/1504/25, провадження №1-кс/521/540/25) на автомобіль марки "Honda Civic", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази:

- автомобіль марки "Honda Civic", реєстраційний номер НОМЕР_2 вважати повернутим ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму: 11 026 (одинадцять тисяч двадцять шість) гривень 08 (вісім) копійок, а саме:

-судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля в сумі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 копійок;

-судової транспортно-трасологічної експертизи слідів і ушкоджень на автомобілі, вартістю 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 копійок;

-судової автотехнічної експертизи механізму наїзду автомобіля на пішохода, вартістю 4240 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 копійок.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1