Справа № 308/8239/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кс/308/3532/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді в межах клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді гранатометник 3 єгерського відділення 2 єгерського взводу 2 єгерської роти 1 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

12 червня 2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, після відпустки, яка йому була надана відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №151 від 28.05.2024 терміном на 30 днів, 21.06.2024 не з`явився до тимчасового місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин до 17.04.2025, до моменту його виявлення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.04.2025 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

17.04.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.06.2025 включно.

09.06.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якому станом на 11.06.2025 підготовче судове засідання не призначено.

На думку сторони обвинувачення з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України). Крім цього, ОСОБА_4 являється спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_4 нового тотожного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.

Прокурор зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, свою вину не визнав, підтримав свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з положень ч.4 ст.199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як передбачено ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, після відпустки, яка йому була надана відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №151 від 28.05.2024 терміном на 30 днів, 21.06.2024 не з`явився до тимчасового місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин до 17.04.2025, до моменту його виявлення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.04.2025 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

17.04.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.06.2025 включно.

09.06.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якому станом на 11.06.2025 підготовче судове засідання не призначено.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою стали обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджуються матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

При цьому слідчий суддя констатує, що ризик, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, що підтверджено матеріалами клопотання, заперечення сторони захисту їх не спростовують.

Стороною обвинувачення підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, без яких не можливе завершити досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а також враховуючи існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 13 червня 2025 року по 11 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали було проголошено 17 червня 2025 року о 14 год. 45 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1