Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3946/22
Провадження № 1-кп/490/245/2025
У Х В А Л А

17 червня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000620 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - пунктом 1 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……Захисник під час судового розгляду кримінального провадження завив клопотання про визнання недопустимими доказами відомостей, отриманих внаслідок слідчої дії, охарактеризованої під час досудового розслідування, як огляд місця події.

1. В обґрунтування такого послався про те, що під час цієї процесуальної дії працівники правоохоронних органів фактично здійснили обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

1.1. При цьому, на переконання захисника, проникнення до цього домоволодіння відбулось без ухвали слідчого судді та за відсутності передбачених законом обставин, що дозволяють проникнути на територію домоволодіння до отримання ухвали слідчого судді.

1.2. Також захисник звернув увагу на ту обставину, що після проникнення на територію вказаного домоволодіння працівники правоохоронних органів перебували на його /домоволодіння/ території до визначеного ними ж часу початку процесуальної дії, не застосовуючи при цьому фіксацію своїх дії за допомогою технічних засобів та без участі понятих.

1.3. Захисник також звернув увагу на ту обставину, що частина речових доказів під час дій працівників правоохоронних органів, що були цими ж працівниками охарактеризовані, як огляд місця події, були проведені без фіксації цих дій за допомогою технічних засобів та без участі понятих.

Спираючись про таке, захисник просив про задоволення заявленого клопотання.

2. Обвинувачений під час судового розгляду клопотання захисника підтримав.

3. Прокурор у суді проти задоволення заявленого клопотання заперечувала.

Загалом зазначала, що оскаржувана процесуальна дія була проведеною з дотриманням вимог діючого законодавства, а вказані захисником недоліки частково не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, частково не впливають на допустимість отриманих під час огляду місця події доказів.

ІІ ……Під час судового розгляду кримінального провадження захисник також заявив клопотання про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на на цілодобовий арешт у будинку АДРЕСА_2 .

1. В обґрунтування такого послався про те, що обвинувачений тримається під вартою протягом тривалого проміжку часу, за час його перебування під вартою ризики, що зумовили застосування запобіжного заходу, істотно зменшились.

2. Обвинувачений під час судового розгляду клопотання захисника підтримав.

3. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення заявленого клопотання заперечувала, спираючись, окрім іншого, про те, що наразі з моменту попереднього вирішення питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу ще не сплинуло 30 днів.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

І……На розгляд суду надійшов складений 22 вересня 2022 року старшим слідчим- криміналістом в особливо важливих справах Слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 та у той же день затверджений прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_10 обвинувальний акт, у якому викладена версія обвинувачення щодо вчинення злочину ОСОБА_6 .

Зміст цього обвинувального акту може бути усвідомленим таким чином.

1.Як зазначив автор обвинувального акту:

ОСОБА_6 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав у невстановленої особи (осіб)ручну осколкову гранату РГД-5, запал ручної гранати УЗРГМ-2 та патрони у загальній кількості 158 шт.

Вказані предмети ОСОБА_6 переніс до домоволодіння АДРЕСА_1 , в якій проживав та незаконно зберігав їх за вказаною адресою до 15.05.2022.

15.05.2022 о 02.15 ОСОБА_6 затримано поліцією, відповідно до вимог ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України, за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

15.05.2022 під час проведення огляду місця події в рамках вказаного кримінального правопорушення, у ОСОБА_6 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено залишки, які утворились в результаті вибуху, вибухового пристрою - ручної осколкової гранати РГД-5 під час вчинення замаху на вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; запал до ручної гранати УЗРГМ-2 та патрони у загальній кількості 158 шт.

Встановлено, що предмети вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 38, є залишками, які утворились у результаті вибуху, вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення - ручної осколкової гранати РГД-5, яка належить до категорії "Бойові припаси" основного призначення. На поверхні наданих на дослідження предметах, а саме залишках ручної осколкової гранати РГД-5, виявлені сліди вибухової речовини - тротилу.

Встановлено, що предмет наданий на дослідження, який вилучений під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , є засобом підриву (детонування) - уніфікованим запалом ручних гранат модернізованимУЗРГМ-2 промислового виготовлення. Наданий на дослідження уніфікований запал ручних гранат модернізований УЗРГМ-2 придатний до (вибуху)ініціювання вибуху, споряджений комбінованою вибуховою речовиною (ініціюючою та бризантною): ТНРС + азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами відповідно та тетрил масою 1,02 грама.

Встановлено, що 158 предметів наданих на експертизу, які вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 38, є боєприпасами - 7,62 мм, військовими патронами із кулею зі сталевим осердям (7,62 х 39 мм.). Виготовлені промисловим способом. На денцях гільз 158 (ста п`ятдесяти вісім) патронів, що надані на експертизу, наявні маркувальні позначення у вигляді написів "270 72" де 270 - код патронного заводу (луганський верстатобудівний завод), а "72" - останні дві цифри року виготовлення (1972), придатні до стрільби та можуть бути використані для стрільби із переробленої або виготовленої саморобним способом.

Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - як придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

2. Автор обвинувального акту також вказує про вчинення ОСОБА_6 ще одного злочину за таких обставин

14.05.2022 приблизно о 14:00 [він] зустрів поблизу магазину "Ромашка", розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 35а, раніше знайомого йому ОСОБА_11 та запросив останнього до себе додому, для вживання алкогольних напоїв. На що ОСОБА_11 надав свою згоду та вони разом направились за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де почали спільно вживати алкогольні напої.

Цього ж дня, приблизно о 21:00, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання разом з ОСОБА_11 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_12 та запросив до себе до дому, щоб спільно з ним вживати спиртні напої. На що, ОСОБА_12 погодився, та о 21:20 прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

З 14.05.2022 21:21 по 15.05.2022 00:17 ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 разом вживали алкогольні напої, сидячі на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у літній бесідці.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник спір із ОСОБА_12 стосовно того, що той колись у нього брав у борг гроші та не повернув. Присутній при цьому ОСОБА_11 намагався заспокоїти ОСОБА_6 , але останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи спільно вживати алкогольні напої, все одне сперечався із ним із ОСОБА_12 та на зауваження не реагував, після чого, ОСОБА_11 приблизно о 00.10 год. 15.05.2022 повідомив, що він має намір йти додому.

У вказаний момент у ОСОБА_6 який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник злочинний умисел на їх умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті двом особам.

Знаряддям вчинення кримінального правопорушення та заподіяння смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . ОСОБА_6 вирішив обрати ручну осколкову гранату РГД-5, яку незаконно зберігав за місцем свого мешкання та яку рахував такою, що має відповідні уражаючі властивості внаслідок вибуху якої настане смерть ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_6 сказав ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не йти та залишитись у бесідці і що він зараз повернеться, а сам, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення умисного вбивства двох осіб, направився до будинку, звідки взяв ручну осколкову гранату РГД-5, яку він, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав за місцем мешкання, яка відноситься до боєприпасів військового призначення і призначена для знищення живої сили противника, після чого, повернувся до бесідки у дворі де знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Далі о 00:17 15.05.2022, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 шляхом застосування ручної осколкової гранати РГД-5, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті двох осіб та бажаючи їх настання, демонстративно для ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показав ручну осколкову гранату РГД-5, вийняв з неї запобіжне кільце, привівши її у бойову готовність, та відразу після цього умисно поклав на стіл ближче до ОСОБА_11 , який побачивши це, зорієнтувався та відкинув гранату в сторону, після чого відбувся вибух.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , внаслідок вибуху ручної осколкової гранати РГД-5 ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці злочину.

ОСОБА_11 було надано невідкладну медичну допомогу, що врятувало життя останньому та він залишився живим.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства двох осіб, ОСОБА_6 виконав усі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто настання смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_11 не помер.

Смерть ОСОБА_12 настала в результаті множинних уламкових поранень тулуба та кінцівок, у вигляді множинних ран по переднім поверхням тулуба та нижніх кінцівок, пошкоджень міжреберних м`язів справа, верхньої долі правої легені, навколосерцевої сорочки, правого вушка серця, дуги аорти, ушкодження нижнього краю верхньої долі лівої легені, уламкових переломів обох великогомілкових кісток, що супроводжувалося зовнішньою та внутрішньою кровотечею.

У ОСОБА_11 мають місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки у верхній третині, численних непроникаючих поранень м`яких тканин передньої черевної стінки, грудної клітини, верхніх кінцівок, лівої гомілки та лівої стопи. По ступеню тяжкості відкритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки у верхній третині відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя

Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані:

-за частиною 2 статті 15 - пунктом 1 частини 2 статті 115 статті 263 Кримінального Кодексу України - як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі;

-за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті.

ІІ……Під час здійснення цього кримінального провадження 15 травня 2022 року у період часу з 02:57 години до 05:25 години був здійснений огляд місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

1. З залучених до матеріалів кримінального провадження матеріалів цього огляду вбачається, що він був проведеним слідчим відділу поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_13 в присутності двох понятих; під час його проведення застосовувалась відео зйомка.

2. Під час огляду був виявлений, зокрема, труп ОСОБА_12 .

3. Підставою ж для проведення огляду стало повідомлення про вибухи за вказаною адресою.

ІІІ……З залученої до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від 18 травня 2022 року вбачається, слідчим суддею після проведення вказаного огляду був наданий дозвіл на його проведення.

ІІІ……В межах цього кримінального провадження 15 травня 2022 року ОСОБА_6 був затриманим за підозрою у вчиненні вбивства за обставин, що наразі викладені в обвинувальному акті.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_14 від? ? 17 травня 2022 року відносно ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Подальшими ухвалами слідчого судді цього ж суду ОСОБА_15 строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою від 26 серпня 2022 року до 23 жовтня 2022 року включно.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 21 травня 2025 року до 20 липня 2025 року включно.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Щодо визнання результатів огляду місця події недопустимими доказами

1. Відповідно до статті 86 Кримінального Процесуального Кодексу України

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

/частина 1/

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

/частина 2/

2. Відповідно до частини 1 статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

3. Верховний Суд у своїй практиці обговорював питання допустимості доказів неодноразово.

3.1. Зокрема, у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 607/14707/17 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що

Докази визнаються такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення відбулося з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Отже, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

3.2. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 зробила, окрім іншого, такі висновки про застосування норм права

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

3.3. У Постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к Верховний суд виснував таке

не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

якщо доказ визнається недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, суд має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми, і має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

3.4. У Постанові від 17 січня 2023 року у справі № 753/13113/18 Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду зауважив про таке

Суд … вважає, що правило «належного суб`єкта» не можна застосовувати без оцінки впливу «неналежності» на права і свободи сторін кримінального процесу і на справедливість провадження в цілому. Такий підхід перетворив б це правило на грубий і невибірковий інструмент, який суперечив би забезпеченню справедливості судового розгляду, що передбачає зважування конкуруючих інтересів захисту, потерпілого і свідків, а також зацікавленість суспільства в ефективному відправленні правосуддя.

/пункт 55/

4. Відповідно до статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

/частина 1/

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

/частина 2/

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

/частина 3/

Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу

1. Відповідно до частини 2 статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

2. Відповідно до статті 201 глави 18 Кримінального Процесуального Кодексу України

…обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду … клопотання про зміну запобіжного заходу…

/частина 1/

…

… суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

/частина 5/

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Щодо клопотання про визнання доказів недопустимими

І……Наведені приписи діючого законодавства та настанови судової практики доводять таке.

1. Вирішення питання про визнання доказу недопустимим потребує не стільки вирішення питання про те, чи були під час проведення тієї чи іншої дії допущені порушення приписів діючого законодавства, але головним чином про те, яким чином допущені порушення вплинули на достовірність результатів проведеної слідчої дії та справедливість кримінального провадження в цілому.

2. За такого за загальним правилом питання про допустимість доказів вирішується судом під час ухвалення вироку у справі, адже тільки на цій стадії суд має можливість оцінити усю сукупність обставин, що характеризують застосовану під час здійснення кримінального провадження правову процедуру.

3. Винятком з цього правила є лише випадки, коли як порушення порядку проведення слідчої дії, так й недостовірність результатів цієї слідчої дії або грубе порушення внаслідок такого прав людини є очевидними (тобто які неможливо приховати та є безсумнівними1)

ІІ……З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

1. В обставинах цього кримінального провадження вказані захисником недоліки оскаржуваної слідчої дії не можна вважати «неприхованими», адже для їх виявлення (на що, до речі, вказував захисник) необхідно дослідити, окрім самих по собі результатів огляду місця події, ще й інші докази.

2. До того ж, сам по собі факт надання слідчим суддею дозволу на проведення оскаржуваної дії спростовує «безсумнівність» того, що внаслідок її (слідчої дії) проведення були допущені порушення прав людини або засади, що визначають справедливість здійснення кримінального провадження в цілому.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження прийняття рішення щодо допустимості оскаржуваних дій на цій стадії кримінального провадження не є можливим, а доводи захисника про таке підлягають оцінці лише під час ухвалення вироку по суті висунутого обвинувачення.

Отже, наразі у задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимими доказами результатів огляду місця події слід відмовити за передчасністю.

Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу.

1. Наразі (17 червня 2025 року) з моменту постановлення попередньої ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу сплило 27 (тобто менше 30) днів.

2. При цьому про обставини, що не були предметом обговорення під час винесення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, захисник не посилається.

Відповідно до приписів частини 5 статті 201 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин клопотання про зміну запобіжного заходу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання захисника про визнання недопустимими доказами відомостей, отриманих внаслідок огляду місця події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відмовити за передчасністю.

Надати оцінку вкладеним у цьому клопотанні доводам захисника під час ухвалення вироку по суті висунутого ОСОБА_16 обвинувачення.

2.Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_17 =

Суддя = ОСОБА_18 =

Суддя =

ОСОБА_19 lid_68760