Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми "Електронний суд" кримінальне провадження № 0002397 щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого і захисника ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.12.2023 ОСОБА_8 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.115 КК України - 13 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України - 10 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

В апеляційній скарзі обвинувачений висловлює незгоду з вироком суду першої інстанції у частині правової кваліфікації його дій і вважає, що їх належить кваліфікувати за ст.118 КК України. Стверджує, що суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_9 , що потерпілий ОСОБА_10 був незадоволений тим, що він з дружиною прийшов на ставок, показання свідка ОСОБА_11 , що брати ОСОБА_12 погрожували його побити, а хтось з них її вдарив, від чого вона втратила свідомість, і скинув у ставок. Крім того, свідок ОСОБА_13 суду показала, що між братами ОСОБА_12 була сварка, він їх розбороняв, а ОСОБА_9 підносив братам горілку. Під час сварки та бійки, в якій він отримав тілесні ушкодження, зробив непоправне, бо захищав своє життя та життя дружини, а тому перебував у стані самооборони. Одночасно з цим вказує, що перебував і у стані афекту. Однак суд не надав належну оцінку тим обставинам, що потерпілі були в стані алкогольного сп`яніння, фізично сильніші за нього, виявленим у нього тілесним ушкодженням, і що знаряддя злочину, з яким потерпілі напали на нього, знайдено не було.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України на ст.118 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що обвинувачений не заперечував факт спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, проте оспорювавав мотиви своїх дій, а саме, спричинення тілесних ушкоджень не на ґрунті неприязних стосунків, які виникли раптово, а внаслідок протиправної поведінки потерпілих - проявів агресії до нього і його дружини. Наголошує, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, які дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну, а також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , відповідно до яких братами ОСОБА_12 було застосовано фізичну силу, у зв`язку з чим ОСОБА_8 вимушений був захищати себе і дружину, даним у довідці КНП "Ірпінська центральна міська лікарня" стосовно виявлених у обвинуваченого тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілими. І з огляду на невідповідність небезпеки, яка загрожувала ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , шкоді, завданій потерпілим, вважає, що вірною є кваліфікація дій його підзахисного за ст.118 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого і захисника, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити; доводи представника потерпілої і прокурора, які просили апеляційні скарги сторони захисту залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство ОСОБА_15 і закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_10 , за наступних обставин.

27 лютого 2022 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на березі ставка на вул. Шевченка в с. Музичі Бучанського району Київської області, в ході сварки на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово між ним, ОСОБА_15 і ОСОБА_10 , реалізуючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_15 , предметом, схожим на ножиці, який тримав у правій руці, завдав потерпілому один удар в область грудної клітки, один удар в область черевної порожнини і три удари в праве передпліччя, від яких останній впав у ставок.

Вказаними діями ОСОБА_8 спричинивОСОБА_15 проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням дуги аорти, поверхневу колото-різану рану та подряпину передньої черевної стінки, три колото-різані рани правого передпліччя, синець на правому передпліччі, синці на внутрішній поверхні правого плеча, правій підлопатковій ділянці. Від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням дуги аорти, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, ОСОБА_15 помер на місці події.

Крім того, 27 липня 2022 року близько 18 години 21 хвилини ОСОБА_8 , знаходячись на цьому ж місці, після умисного вбивства ОСОБА_15 , реалізуючи умисел на вбивство двох осіб, предметом, схожим на ножиці, який тримав у правій руці, завдав ОСОБА_10 один удар у передню поверхню шиї та один удар у праву тім`яну ділянку голови. Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження в область життєво важливих органів - колото-різану рану передньої поверхні шиї без пошкодження магістральних судин і трахеї, колото-різане поранення тім`яної ділянки голови справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше 21 дня.

Після цього ОСОБА_8 , вважаючи, що виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, залишив місце вчинення злочину. Однак суспільно небезпечні наслідки у виді смерті ОСОБА_10 не настали з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, оскільки потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу.

В апеляційних скаргах не оспорюється факт заподіяння ОСОБА_8 . ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, у тому числі проникаючого колото-різаного поранення, від якого настала його смерть, та факт заподіяння ОСОБА_10 колото-різаних поранень. Однак доводи обвинуваченого і захисника про те, що умислу на вбивство потерпілих обвинувачений не мав і вказані дії ОСОБА_8 вчинив при перевищенні меж необхідної оборони, відповідальність за що передбачена ст.118 КК України, є неспроможними і суперечать наявним доказам, у тому числі показанням самого обвинуваченого, які він давав у суді першої інстанції.

Так, потерпілий ОСОБА_10 ( ОСОБА_16 старший) показав, що ввечері 27 липня 2022 року на ставку між ним, його братом ОСОБА_15 і ОСОБА_8 виникла словесна перепалка, під час якої обвинувачений чимось гострим наніс йому поранення. Як брат опинився у воді, пояснити не може. Той факт, що сварка відбулась, коли всі були напідпитку, не заперечує. Зі ставка він пішов додому, де співмешканка викликала швидку, і також вважав, що і брат пішов додому.

Потерпілі ОСОБА_15 і ОСОБА_10 ( ОСОБА_16 молодший) суду показали, що не були очевидцями подій на ставку, але впевнені, що, відповідно, їх чоловік та батько ОСОБА_15 помер від умисного удару ОСОБА_8 . Також ОСОБА_15 охарактеризувала покійного чоловіка виключно з позитивної сторони. Вона не підтримувала спілкування чоловіка з братом ОСОБА_10 ( ОСОБА_16 старшим), який випивав. Про трагічну новину дізналась 27 липня 2022 року, коли приїхала на ставок разом з сином після телефонного дзвінка племінника.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 27 липня 2022 року ОСОБА_15 - його кум з братом ОСОБА_10 пішли рибалити на ставок. Він на прохання ОСОБА_10 взяв стільчик, бо той свій забув, рибальські снасті і також пішов на ставок. Через деякий час зателефонував його товариш ОСОБА_8 , з яким вони разом працювали, і разом з дружиною і донькою також прийшов на ставок. Брати ОСОБА_12 рибалили під деревами, а він і ОСОБА_8 - за метрів 10 від них. До їх компанії згодом приєдналась ОСОБА_13 , всі пили горілку, проте ОСОБА_10 був незадоволений тим, що прийшла ОСОБА_13 . У якийсь момент він відійшов приблизно на 50 м від компанії і через кілька хвилин почув, як свариться ОСОБА_10 , потім став сваритися ОСОБА_15 , але до кого саме, до брата чи ОСОБА_8 , не знає. Надалі побачив, як ОСОБА_10 піднімається наверх від берега ставка і коли підійшов, останній сказав, що його порізав обвинувачений, і він йде додому. На запитання, де брат, ОСОБА_10 відповів, що також пішов додому. ОСОБА_8 також пішли наверх, а потім закричала ОСОБА_13 , щоб він йшов на берег ставка. На березі він побачив ОСОБА_15 у воді і разом з ОСОБА_13 витягли його. Проте ОСОБА_15 не подавав ознак життя. Що відбулось між ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , йому невідомо, оскільки він перебував на відстані від компанії.

Свідок ОСОБА_13 показала, що подружжя ОСОБА_17 і ОСОБА_9 запросили її на відпочинок на берег ставка. Разом вони відпочивали, випили дві пляшки горілки по 0,7 л, почався дощ, тому перейшли під дерево, де також рибалили двоє братів. Потім почалась сварка між братами, до них підходили ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , який підносив горілку. Коли почалась сварка, вона відправила доньку додому, хтось вдарив її і вона знепритомніла, а коли отямилась, поблизу нікого не було. В ставку побачили роздягнутого чоловіка, що лежав обличчям донизу на очереті. Вона відразу покликала ОСОБА_9 та разом вони витягли чоловіка зі ставка. Подумала, що чоловік втопився, і почала робити йому штучне дихання та стимуляцію серця, але через пальці руки, яку вона приклала до грудей чоловіка, потекла кров. В той день вона була п`яна і припускає, що при сварці її собака могла гавкати і за це її вдарили.

Свідок ОСОБА_11 показала, що разом з чоловіком і донькою була на ставку, в їхній компанії ще був ОСОБА_9 та його знайома ОСОБА_13 . Доньці стало зле і вона пішла додому, а вони рибалили, відпочивали та вживали алкогольні напої. Поряд рибалили брати ОСОБА_12 . В якийсь момент брати підійшли до їх компанії та сказали, що будуть бити її чоловіка. Хтось її вдарив, вона втратила свідомість, отямилась у воді, після цього пішла додому. За нею повернувся чоловік, переодягнувся. Вона також переодягнулась і пішла на роботу, проте повернулась додому, оскільки по телефону повідомили, що її чоловік вбив ОСОБА_15 .

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 з 12 години 27 липня 2022 року вона разом з батьками була на ставку, батьки пили "Рево", горілку батько не вживав. Близько 15 години 30 хвилин пішла додому, оскільки стала погано себе почувати. Коли повернулись батьки, матір була в мокрому одязі, кофтою закривала обличчя, була шокована, на запитання не відповідала і не розмовляла. Батько був у крові, також у нього було побито обличчя. Батьки умивались, змивали кров і переодягались. Батько сказав, що на ставку його побили ОСОБА_12 , тому вона зателефонувала ОСОБА_18 і сказала, щоб він прийшов, бо знову може відбутися бійка, так як батько кудись пішов з дому.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що 27 липня 2022 року йому зателефонувала знайома ОСОБА_14 та сказала, щоб він забрав родичів, а то ОСОБА_17 викличуть поліцію. Після чого він зателефонував своєму двоюрідному брату ОСОБА_10 та вже з ним та його матір`ю разом прийшли до ставка, де виявили мертвого ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_19 показала, що 27 липня 2022 року її співмешканець ОСОБА_10 повернувся додому близько 19 години з різаними ранами на шиї та голові. Пізніше дізналась, що брати ОСОБА_12 були на риболовлі, хоча думала, що вони на роботі. Що відбулось на ставку, їй невідомо.

Ці докази узгоджуються з даними, які містяться в:

- протоколі огляду місця події від 27.07.2022 - прибережної зони ставка в с. Музичі Бучанського району Київської області, в ході якого було оглянуто труп ОСОБА_15 , який був виявлений на березі оголеним, з ранами в правій підключичній ділянці грудної клітки, в лівій підреберний ділянці, в пупковій ділянці. З місця події вилучено листок рослини зі слідами речовини бурого кольору, ящик для рибацького приладдя зі слідами речовини бурого кольору на кришці, скляні пляшки з-під горілки, футболку, саморобний чохол для гострого предмету (т.1 а.с.71-91);

- протоколі огляду місця події від 27.07.2022, під час якого було оглянуто будинок за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вилучено одяг ОСОБА_8 , який він зняв та залишив дома після конфлікту на ставку (шорти та футболка зі слідами речовини бурого кольору), і дві частини ножиців, одна з яких зі слідами речовини бурого кольору (т.1 а.с.93-100);

- висновку експерта № СЕ-19/111-22/31493-БД від 02.03.2023, згідно з яким на наданих на дослідження частинах ножиців "ІІ" виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких (ДНК-профіль) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише по домінуючому ДНК-профілю, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 і не збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 та зразка крові ОСОБА_15 (т.2 а.с.117-128);

- висновку експерта № СЕ-19/111-22/31464-БД від 23.02.2023, згідно з яким на зішкрібі речовини бурого кольору з поверхні пластикової валізи та на листку рослини виявлена кров людини. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на зішкрібі речовини бурого кольору з пластикової валізи збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 та зразка крові ОСОБА_15 . Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами на листку рослини належать невстановленій особі жіночої генетичної статі (т.2 а.с.131-141);

- протоколі затримання, у відповідності з яким ОСОБА_8 був затриманий за місцем проживання о 21 годині 27 липня 2022 року, після чого о 21 годині 30 хвилин був оглянутий на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора "Alcotest Drager", результат огляду 1,48 ‰ (т.1 а.с.130-133, 134);

- висновку експерта № 215 від 11.10.2022, у відповідності з яким на кофті (об`єкти №№ 1-6) та шортах (об`єкти №№ 7, 9), вилучених у ОСОБА_8 , виявлена кров людини. При встановленні групової належності крові за системою АВО виявлений антиген А. Отже, кров могла походити від ОСОБА_15 (т.1 а.с.149-151);

- висновку експерта № 212 від 11.10.2022, у відповідності з яким у змивах з рук ОСОБА_8 виявлена кров людини. При встановленні групової належності крові за системою АВО виявлений антиген А. Отже, кров могла походити від ОСОБА_15 (т.1 а.с.154-155);

- відповідях на запит слідчого, суду та адвоката, з яких вбачається, що о 04 годині 28 липня 2022 року ОСОБА_8 в супроводі поліції був доставлений до травматологічного пункту травматологічного відділення багатопрофільного стаціонару КНП "Ірпінська центральна міська лікарня" з діагнозом: Забій м`яких тканин лівої половини обличчя, підшкірна гематома нижньої повіки ліворуч, забій грудної клітки (т.2 а.с.17, 186, 197);

- висновках експерта № 1142 від 23.09.2022, № 204/Д/1142 тр. від 12.10.2022, згідно з якими при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_15 виявлено наступні тілесні ушкодження:

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням дуги аорти (від рани під внутрішнім кінцем правої ключиці, в напрямку спереду назад, справа наліво, дещо згори вниз відходить рановий канал, який через ушкодження І міжреберного проміжку проникає в праву плевральну порожнину та навколосерцеву сумку, утворює ушкодження передньої стінки висхідної частини дуги аорти на відстані 6 см від рани шкіри. Рановий канал закінчується в просвіті аорти);

- поверхнева колото-різана рана та подряпина передньої черевної стінки;

- 2 колото-різані рани правого передпліччя;

- синець правого передпліччя, синці внутрішньої поверхні правого плеча, правої підлопаткової ділянки.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням дуги аорти відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичного дослідження, проникаюче поранення грудей виникло від дії одностроннє-гострого колюче-ріжучого предмету, що мав обух "П"-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько до 0,1 см та лезо, з наступною ротацією предмету в рані при вилученні. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в ушкодженні була 0,75 см (без урахування направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спиртово-оцтового розчину). Індивідуальні ознаки травмуючого предмета при дослідженні ушкодження на клапті шкіри не виявлено. На стінках ушкодження на клапті шкіри виявлено поодинокі текстильні волокна чорного кольору. Металізації сполуками заліза не виявлено.

Непроникаюче колото-різане поранення черевної стінки та колото-різані рани правого передпліччя утворились від дії гострого(их) предмета(ів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Подряпина виникла від дії гострого предмета, синці - від дії тупого(их) предмета(ів) та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Виникнення колото-різаних поранень та подряпини від дії одного предмета не виключається.

Колото-різані рани та подряпини виникли не менш ніж від 5 дій гострого(их) предмета(ів), синці - не менш ніж від 3 дій тупого(их) предмета(ів).

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням дуги аорти та розвитком крововтрати (400 мл крові в правій плевральній порожнині та 300 мл крові в порожнині навколосерцевої сумки).

Враховуючи об`єм ушкоджень за ходом ранового каналу проникаючого колото-різаного поранення, від його виникнення до смерті пройшли лічені хвилини, протягом яких здатність до виконання активних дій потерпілим (бігати, ходити, повзати, чинити опір) на деякий час не виключається.

Виходячи із ступеню розвитку трупних змін, що визначались при огляді трупа на місці виявлення о 20 годині 55 хвилин 27.07.2022, смерть настала за НОМЕР_1 години до огляду.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,59 ‰ етилового спирту, що за життя могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.191-193, 197-198);

- висновку експерта № 205/Д від 12.10.2022, згідно з яким відповідно до наданої медичної документації у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана передньої поверхні шиї без ушкодження магістральних судин і трахеї, колото-різана рана тім`яної ділянки справа. Описані рани утворились від 2-х дій гострого(их) предмета(ів) з колюче-ріжучими властивостями, за давністю можуть відповідати 27.07.2022 та як кожна окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше 21 дня. Судово-медичних даних для визначення напрямку дії травмуючого(их) предмета(ів), послідовності їх виникнення та положення потерпілого під час отримання описаних тілесних ушкоджень немає. Виникнення описаних тілесних ушкоджень від дії одного травмуючого предмета не виключається. Під час проведення слідчого експерименту механізму виникнення описаних у нього тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не відтворив. При зверненні за медичною допомогою о 22 годині 50 хвилин 27.07.2022 був оглянутий на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора "Alcotest Drager", результат огляду 2,16 ‰ (т.1 а.с.204-205).

Показанням ОСОБА_8 , який вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що коли з дружиною, донькою та знайомою ОСОБА_13 відпочивав на ставку, і разом з ними був ОСОБА_9 , під час суперечки, що виникла між ним і братами ОСОБА_12 , які почали його бити і мали явну перевагу в силі, захищаючись, поранив ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , вбивати нікого не хотів, і вважав, що перевищив межі необхідної оборони, суд першої інстанції дав оцінку у вироку і правильно не взяв їх до уваги.

Згідно з ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно ч.3 ст.36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме, прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Версія обвинуваченого про те, що він захищав себе і дружину від протиправних дій потерпілих, була предметом ретельної перевірки суду першої інстанції.

Відкидаючи таку позицію сторони захисту, суд вказав у вироку, що обвинуваченому не було необхідності оборонятися, оскільки знаряддя, з якими б на нього нападали потерпілі, виявлено не було. Також проаналізував поведінку обвинуваченого та його дружини, які, повернувшись зі ставка додому, переодягнулись, ОСОБА_11 пішла на роботу, а обвинувачений - у невідомому напрямку, при цьому ані поліцію, ані швидку ніхто не викликав. З цього суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_8 побоювався за своє життя та життя дружини, а тому задля самозбереження оборонявся на ставку, використовуючи ножиці як знаряддя відвернення більшої шкоди своєму та дружини життю та здоров`ю.

Крім того, з показань потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та обвинуваченого вбачається, що конфлікт на березі ставка виник між спочатку між потерпілими, потім між обвинуваченим і потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , чому сприяло те, що всі вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. Цим же пояснюється суперечливість показань вказаних осіб, з яких важко встановити хронологію подій, які відбувались на ставку. Показання обвинуваченого, потерпілого і свідків не в повному обсязі викладені у вироку, проте з аудіозапису на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, випливає, що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 повідомляли про те, що нібито всі вони втрачали свідомість на певний період від отриманих ударів, хоча ОСОБА_13 і ОСОБА_10 не змогли повідомити, хто саме завдав їм ці удари.

Також відповідно до цих показань з боку ОСОБА_12 дій, які б свідчили про напад на ОСОБА_11 , не було. ОСОБА_11 намагалася втрутитися в бійку, яка виникла між потерпілими та обвинуваченим, а тому твердження обвинуваченого, що він захищав дружину, не ґрунтуються на доказах.

Обвинувачений показав, що ОСОБА_15 хватав його за горло, бив у голову, від побоїв потерпілих він втрачав свідомість. Свідок ОСОБА_11 показала що коли ОСОБА_12 почали бити чоловіка, вона підбігла, почала їх розбороняти, відштовхнула ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_15 , який вдарив її в обличчя і вона втратила свідомість. Отямилась у воді, і коли вилізла звідти, ОСОБА_8 лежав, а потерпілі били його. Після цих подій у неї був перелом ключиці у трьох місцях і порвані зв`язки.

Однак показання обвинуваченого і свідка ОСОБА_11 про заподіяння останній тілесних ушкоджень, взагалі, нічим не підтверджуються. У обвинуваченого були виявлені тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин лівої половини обличчя, підшкірної гематоми нижньої повіки ліворуч, забою грудної клітки, що не узгоджується з його показаннями про жорстоке побиття. У той же час, поведінка обвинуваченого і свідка, які вважають себе постраждалими від нападу потерпілих, після повернення додому є абсолютно нелогічною, оскільки обидва поводили себе таким чином, нібито на ставку нічого екстраординарного не відбулось. Належить зауважити і на тому, що обидва потерпілі перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння і, незважаючи на їх міцну статуру, на чому постійно наголошує обвинувачений, це не завадило його дружині відштовхнути обох потерпілих від ОСОБА_8 , а останньому, завдати поранення частиною ножиців у життєво важливі органи і скинути обох з обриву у воду.

Отже, колегія суддів вважає, що з боку потерпілих дій, які б свідчили про наявність дійсного, реального і об`єктивного суспільно небезпечного посягання, яке б за своїм характером і ступенем суспільної небезпечності могло реально заподіювати чи створювати реальну загрозу заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , що охороняються законом, зокрема, їх життю чи здоров`ю, а відвернення чи припинення його вимагає заподіяння шкоди тому, ким вчинюється посягання, не було.

Вирішуючи питання про умисел ОСОБА_8 , належить виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, знаряддя злочину, кількості, локалізації та механізму спричинення потерпілим поранень, а також причин припинення злочинних дій.

Як вказав суд у вироку, про умисел ОСОБА_8 на вбивство потерпілих, зокрема, ОСОБА_15 свідчать завдання удару у грудну клітку частиною ножиців, які були вилучені з рани з ротацією (обертанням), тобто додатковим травмуючим ефектом. ОСОБА_20 обвинувачений завдав удар частиною ножиців у шию та голову, чим намагався порушити функцію та анатомічну цілісність життєво важливих органів. Причиною ж припинення злочинних дій слугувало перебування потерпілих у ставку, куди їх з обриву скинув обвинувачений після того, як завдав удари частиною ножиців, які для ОСОБА_15 виявились смертельними.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 253 від 31.08.2022 ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій та під час проведеного обстеження на психічне захворювання не страждав і не перебував у тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, як емоційно-вольова нестійкість, схильність до імпульсивних форм реагування у конфліктних ситуаціях, залежність від алкоголю, низький морально-етичний рівень, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки, які знайшли своє відображення в його поведінці в досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність вони не здійснили. ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційно стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував (т.1 а.с.208-213).

Відтак, доводи ОСОБА_8 , який одночасно вказує і на те, що діяв у стані афекту, спростовуються вказаним висновком.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; та за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

А тому доводи в апеляційних скаргах про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_8 є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.ст.65, 68 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та ступінь здійснення злочинного наміру, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і обставину, що його обтяжує, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і правильно призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, тому підстави для задоволення апеляційних скарг сторони захисту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого і захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3