Справа № 752/5437/22
Провадження по справі №1-кп/752/644/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою чужим майном в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 , маючи дружні довірливі відносини з ОСОБА_9 протягом більш як 7 років, вирішив скористатись встановленими взаєминами та з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_9 , діючи з метою особистого протиправного збагачення та керуючись корисливими мотивами, у січні 2020 року звернувся до ОСОБА_9 з проханням надати грошові кошти у борг.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.01.2020 року ОСОБА_5 , використовуючи довірчі стосунки, що склались між ним та ОСОБА_9 внаслідок особистого знайомства, тобто зловживаючи довірою останнього, звернувся до нього та висловив свій намір щодо грошової позики, а також домовився про особисту зустріч.

При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел та діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 з метою введення в оману ОСОБА_9 повідомив йому неправдиву інформацію про те, що йому необхідні грошові кошти у сумі 100 000 доларів США для розвитку Товариства - ТОВ «Будинок моди Стельмашов» (код ЄДРПОУ - 32707449), керівником якого нібито є ОСОБА_5 . Крім того, зазначеному суму грошей ОСОБА_5 зобов`язався повернути до 27.01.2020 року. Зокрема, з метою введення в оману ОСОБА_9 та уявного створення переконаності у своїй порядності, ОСОБА_5 власноручно склав та підписав розписку про отримання грошей у сумі 100 000 доларів США. При цьому, заздалегідь знаючи те, що він не має наміру повертати отримані кошти у борг, ОСОБА_5 зазначив у розписці дату повернення грошових коштів - 27.01.2020 року.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на даний час жодного відношення до ТОВ «Будинок моди Стельмашов» (код ЄДРПОУ - 32797449) не має. Зокрема, він не є засновником (учасником), кінцевим бенефіціаром чи керівником даного Товариства, не має частки у статутному капіталі даної юридичної особи. Відповідно, ОСОБА_5 не маючи наміру та реальної можливості виконати взяті на себе зобов?язання щодо повернення коштів, з метою введення в оману ОСОБА_9 повідомив йому недостовірну інформацію про свій зв?язок із вищевказаним суб?єктом господарювання, що в подальшому мало суттєве значення для поведінки останнього та фактично призвело до добровільної передачі ОСОБА_5 . ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 100 000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_5 при отриманні коштів від ОСОБА_9 , маючи на меті заволодіння грошовими коштами, які йому передав останній, не маючи наміру повертати позику, умисно приховав від останнього інформацію щодо неодноразового порушення ним дисципліни погашення кредитних договорів, укладених із різними фінансовими установами. Тобто, ОСОБА_5 приховав від ОСОБА_10 юридично значиму інформацію, що могла б суттєво вплинути на добровільність передачі йому грошових коштів останнім.

Так, 14.01.2020 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 81, перебуваючи поблизу Бізнес-центру «Торонто» будучи введеним в оману, довіряючи та будучи впевненим у порядності ОСОБА_5 , добровільно передав останньому 100 000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, складало 2 392 750 гривень.

При цьому, ОСОБА_5 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_9 у сумі 100 000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, складало 2 392 750 гривень, розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав останньому збитку в особливо великих розмірах.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру.

Свою позицію аргументував тим, що у кримінальному правопорушенні №0000022 за ч. 4 ст. 190 КК України, 07.02.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Отже, двомісячний строк досудового розслідування повинен завершитись 07.04.2024 року. 23.05.2022 року було надано повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Також, в той же день сторона захисту не зволікаючи ознайомилась із матеріалами досудового розслідування та повідомила слідчого про ознайомлення. Обвинувальний акт був складений та направлений до суду лише 24.05.2022 року. Крім того, звертав увагу суду, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодного посилання на доручення слідчого про встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , рапортів про відсутність ОСОБА_5 за останнім місцем проживання, підстав для такого встановлення, також попередньо застосовані до нього заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді виклику та не містить будь-якої вказівки на ухилення від явки до слідчого останнього. Адвокатом було направлено запит до Управління карного розшуку ГУНП у м. Києві з приводу оголошення ОСОБА_5 в розшук та отримано відповідь, що останній в період з 01.01.2021 року по 04.03.2024 року в розшуку не перебував. Отже, зупинення перебігу строків досудового розслідування у зв`язку з перебуванням у розшуку ОСОБА_5 не є обгрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив закрити провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання захисника щодо закриття провадження. В заперечення позиції захисника вказувала, що строки слідчим не порушені, досудове розслідування було завершене у визначені процесуальним законодавством строки. Зазначила, що 05.01.2021 року Печерським УП ГУНП у м. Києві до ЄРДР за №0000022 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 28.09.2021 року визначно підслідність у вказаному кримінальному провадженні за СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві. 07.02.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. У зв`язку з неявками підозрюваного ОСОБА_5 на виклики до слідчого, останньому направлялись відповідні повістки, проте останній до слідчого не з`являвся, місцезнаходження підозрюваного не було встановлено. У зв`язку з наведеним 24.02.2022 року постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 було оголошено в розшук ОСОБА_5 та цього ж дня досудове розслідування у вказаному кримінальномк провадженні зупинено, про що винесено відповідну постанову, погоджену прокурором 24.02.2022 року. Сторона захисту мала можливість оскаржити вказані постанови, оскільки з матеріалами кримінального провадження були ознайомлені в повному обсязі, вказані постанови слідчого оскаржені не були. Таким чином, строк з 24.02.2022 року по 28.04.2022 року не може включатися в строк досудового розслідування. 23.05.2022 року ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_8 надано доступ до матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Обвинувальний акт скеровано до суду 24.05.2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав думку прокурора.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження №0000022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України підлягає задоволенню України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Ч. 1 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Ч. 7 ст. 284 КПК України передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні, після вивчення клопотання та додатків сторони захисту, а також матеріалів кримінальної справи суд констатує таке.

05.01.2021 року Печерським УП ГУНП у м. Києві внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України за №0000022.

28.09.2021 року постановою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000022 за СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.

07.02.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000022.

24.02.2022 року постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 оголошено в розшук підозрювавного ОСОБА_5 .

24.02.2022 року постановою старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000022 від 05.01.2021 року зупинено.

Так, п. 2 ст. 280 КПК України визначено, що досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: оголошено в розшук підозрюваного.

Частиною 2 ст. 280 КПК України встановлено обов`язок слідчого, дізнавача до зупинення досудового розслідування виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Частиною 1 ст. 281 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор оголошує розшук підозрюваного, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик. При цьому, до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Із постанови про зупинення досудового розслідування слідує, що досудове розслідування зупинено, керуючись п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 280 КПК України, враховуючи те, що всі необхідні та слідчі (розшукові), а також інші процесуальні дії проведені, а місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме.

Між тим, які саме слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії проведено, та відомості на підставі яких робиться висновок, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме не зазначено.

Із постанови про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 , слідує, що розшук ОСОБА_5 оголошено керуючись ст.ст. 40,110,281 КПК України, у зв`язку із тим, що у ході проведення досудового розслідування, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме.

Між тим, який саме комплекс заходів, направлених на встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 , та відомості на підставі яких робиться висновок, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, не зазначено.

Прокурор у судовому засідання вважав, що вказані постанови законні, обґрунтовані, винесені у відповідності до чинного законодавства. Підставою для розшуку було те, що ОСОБА_5 не з`являвся до слідчого та був відсутній за місцем проживання, на підтвердження чого долучено рапорти працівників поліції.

Між тим, доказів про направлення та отримання ОСОБА_5 повісток про виклик до слідчого або в інший спосіб визначений ст. 133-135 КПК України суду не надано.

Наявне лише підтвердження про направлення засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного у кримінальному провадженні №0000022.

Крім того, долучене прокурором доручення старшого слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 про встановлення місцязнаходження підозрюваного ОСОБА_5 та доставлення його до СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для проведення слідчих дій не містить жодного обгрунтування для встановлення місцязнаходження підозрюваного, а саме доручення відсутнє в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Вказане свідчить про необґрунтованість, невмотивованість, передчасність та відповідно незаконність оголошення у розшук ОСОБА_5 , отже і безпідставність зупинення строків досудового розслідування, оскільки суду, об`єктивно незрозуміло, чим керувались та що могло послужити підставою для оголошення розшуку 24.02.2022.

Згідно відповіді Управління карного розшуку ГУНП у м. Києві, слідує, що ОСОБА_5 у державному розшуку не перебував у період з 01.01.2021 по 04.03.2024.

Таким чином, із вищевказаних документів убачається, що ОСОБА_13 від органів досудового розслідування не ухилявся, доказів цього суду не надано. Незважаючи на відсутність належних даних, зокрема повісток про виклик підозрюваного, слідчим 24.02.2022 року виноситься постанова про розшук.

За таких обставин, суд вважає формальним оголошений розшук, оскільки слідчим не виконано жодних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дії. Виклики для допиту, підтверджень про отримання яких відсутні, є недостатньою підставою для оголошення розшуку, за наявності в тому числі відомостей про перебування на лікарняному підозрюваного.

Отже, аналізуючи надані стороною обвинувачення та захисту документи на підтвердження їх доводів, суд приходить до висновку, що постанови про розшук ОСОБА_5 та зупинення досудового розслідування, є не обґрунтованими, не вмотивованими, винесеними безпідставно, оскільки місцеперебування ОСОБА_5 було відоме, та у розшук він офіційно не оголошувався (не виставлялась картка у відповідних базах даних).

З огляду на те, що розшук обвинуваченого ОСОБА_5 носив формальний характер, підстав для зупинення досудового розслідування не було, суд враховує у строки досудового розслідування період з 24.02.2022 по 28.04.2022.

Так, як у даному провадженні строк досудового розслідування був до 07.04.2022 року, а обвинувальний акт направлено до суду 24.05.2022, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст.291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст.219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Кримінальне провадження №0000022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 12.05.2025 о 14 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3