Справа № 585/2092/25
Номер провадження 1-кп/585/470/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000643 від 18.07.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого керівником транспортного відділу ПП «Спецкомплект», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У квітні - травні 2024 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно знаючи, що земельна ділянка у встановленому порядку їй не надавалася у володіння і користування та не передавалася у власність, або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки, в порушення ст.13 Конституції України , ст.88,89 Водного кодексу України , ст.ст. 60 , 112 , 125 , 126 Земельного кодексу України , за допомогою штикової лопати, самовільно зайняв (розкопавши) земельну ділянку площею 0,0563 га комунальної форми власності, а саме прибережну захисну смугу р. Сула, яка прилягає до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , використавши відповідну земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту м. Ромни Сумської області, для вирощування сільськогосподарської продукції.

Вказаними діями ОСОБА_3 обмежив вільний доступ до прибережної захисної смуги середньої ріки Сула, яка є загальнодоступною для відвідування громадянами в порядку, передбаченому ст. 88 Водного кодексу України.

Крім того, дії ОСОБА_3 , які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки прибережної захисної смуги шляхом знищення поверхневого шару ґрунту з дикорослою рослинністю та культивації земельної ділянки безпосередньо біля урізу водної лінії з метою вирощування сільськогосподарської продукції, можуть спричинити, зокрема, негативний вплив на ґрунтову мікрофауну внаслідок штучної обробки ґрунту і застосування пестицидів та мінеральних добрив; забруднення водного об`єкту ріки Сула змитими пестицидами, добривами, частками зруйнованого ґрунту; втрату якості ґрунтових вод, втрату живих водних ресурсів; розмивання існуючої берегової лінії внаслідок знищення природньої рослинності, яка укріплювала узбережжя ріки; втрату самоочисної здатності водної екосистеми тощо.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, щодо земель в охоронних зонах, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 197-1 КК України.

13 червня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, крім того, даною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 197-1 КК України, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті із активним сприянням розкриттю правопорушення, усуненні заподіяної шкоди (п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України), повному визнанні вини у інкримінованому злочині, з урахуванням особи обвинуваченого, а саме: відсутності обставин, які обтяжують покарання, судимостей, наявність податкових характеристик особи, трьох дітей на утриманні, офіційне працевлаштування, відшкодування шкоди довкіллю шляхом приведення ділянки землі у попередній стан, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, сторони у відповідності до вимог ст. 65, 69 КК України погоджуються на призначення більш м`якого виду покарання, який не зазначений в санкції кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, ОСОБА_3 у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинувачений підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди між обвинуваченим і представником потерпілого, вказавши на те, що умови угоди не суперечать вимогам закону, зокрема і в частині призначення покарання обвинуваченому, угода не суперечить інтересам суспільства.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, приходить до наступного

Так, відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч.2 ст. 197-1 КК України, віднесено до категорії нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид і розмір покарання, яке може бути накладено на обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладеної 13 червня 2025 року.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314,статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 475, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 13 червня 2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000643 від 13 червня 2025 року, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим у кримінальному провадження Роменською міською радою Сумської області, в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.. 69 КК України, у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, речові докази, судові витрати, запобіжні заходи відсутні.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуальногокодексу України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6