Номер провадження: 11-сс/813/1283/25
Справа № 501/2403/25 1-кс/501/558/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційними скаргами: представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , представника власниці майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 17.06.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000034 від 25.04.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого ОСОБА_12 та накладений арешт шляхом заборони користування та розпорядження на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м.Одеса, вул.Троїцька, 38, а саме на:

- грошові кошти на загальну суму 200 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США наступними серіями KB82481254I та FL36428929A, які в ході проведення обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №PSP2107698;

- блокнот синього кольору з написом «CSD LAB», який в ході проведення обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №PSP2107697;

- мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі м`ятного кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № INZ2057986;

- медичну документація на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в копіях та медична карта на останнього, які знаходяться в полімерній папці жовтого кольору, копії та оригінали медичної документації на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться в картонній папці «Italy», копії медичної документації на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться в полімерний папці зеленого кольору, копії медичної документації на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії та оригінали медичної документації на ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , копії медичної документації на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які знаходяться в полімерній папці синього кольору, копії та оригінали медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які знаходяться в полімерній папці зеленого кольору, копія медичної документації на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , копії та оригінали медичної документації на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та медична карта на останнього, копії та оригінали медичної документації ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та медична карта на останнього, копії медичної документації на ім`я ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , копії та оригінали медичної документації на ім`я ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_33 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , копія медичної документації на ім`я ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , копія військового квитка на ім`я ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № FPS6001004;

- два блокноти червоного та чорного кольорів, що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із записами, які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №PSP2107695;

- ноутбук марки «Lenovo S510», серійний номер 10480072 в корпусі графітового кольору та зарядний пристрій до нього, що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ №INZ4022228;

- мобільний телефон марки «Самсунг Галаксі S23» в корпусі темного кольору, що належить ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № PSP2107696;

- мобільний телефон марки «Айфон 13 PRO MAX» в корпусі золотого кольору, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № PSP2107694;

- мобільний телефон марки «Ксіомі RedMi Note 9 Pro» в корпусі блакитного кольору, що належить ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № PSP2107692;

- мобільний телефон марки «Айфон 11» в корпусі фіолетового кольору, що належить ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ№ PSP2107693;

- мобільний телефон марки «Самсунг Галакси А15» в корпусі жовтого кольору, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № ICR0135337;

- мобільний телефон марки «Ксіоми RedMi 13» в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , який в ході обшуку оглянуто, вилучено та поміщено до полімерного сейфпакету НПУ № ICR0135346;

В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

На погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представники власників майна подали апеляційні скарги:

- представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Самсунг Галакси А15» в корпусі жовтого кольору, що належить ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги адвокат мотивує тим, що вилучений мобільний телефон перебуває у власності ОСОБА_7 на законних підставах та не має відношення до даного кримінального провадження. Докази причетності свідка ОСОБА_7 до отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди матеріали кримінального провадження не містять.

- представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язати слідчому повернути ОСОБА_8 наступне майно: мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі м`ятного кольору, який належить ОСОБА_8 ; два блокноти червоного та чорного кольорів, що належать ОСОБА_8 , із записами; ноутбук марки «Lenovo S510», серійний номер 10480072 в корпусі графітового кольору та зарядний пристрій до нього, що належать ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги адвокат мотивує безпідставністю та незаконністю вилучення вказаного майна, оскільки обшук 02.062025 року проведено без ухвали слідчого судді. Звертає увагу, що сторона захисту не повідомлялась про розгляд клопотання про легалізацію проведення такого обшуку. Слідчим у клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі жодним чином не аргументовано зв`язок між предметом розслідування у кримінальному провадженні та вилученим за місцем роботи ОСОБА_8 майном.

- представник власниці майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Айфон 13 PRO MAX» в корпусі золотого кольору, що належить ОСОБА_10 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат зазначає, що про існування оскарженої ухвали власнику майна стало відомо 20.06.2025 року. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що належний ОСОБА_10 мобільний телефон не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі будь-яких слідів протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Звертає увагу, що свавільне вилучення мобільного телефону у особи, яка не має відношення до ймовірно протиправних дій ОСОБА_8 , можуть носити характер морального тиску на останнього з метою визнання ним провини.

Прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_42 подав заперечення на апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін. Судове засідання просив проводити без участі прокурора.

Представник власниці майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 також звернулась до апеляційного суду з заявою, в якій просила проводити судове без їх участі.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.1 ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційні скарги без участі прокурора, власниці майна ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_11 .

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів дійшла висновку про таке

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000034 від 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом №10-К від 11 лютого 2022 року ОСОБА_8 призначено на посаду заступника медичного директора з амбулаторно-поліклінічної роботи КНП «Міська лікарня № 5» ОМР.

Наприкінці квітня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в ході спілкування ОСОБА_43 з ОСОБА_8 останній дізнався про те, що ОСОБА_44 має намір бажає пройти лікування з метою встановлення стану свого здоров`я та повідомив йому про те, що для цього останньому необхідно передати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі до 3000 (трьох тисяч) доларів США та близько 5000 (п`яти тисяч) гривень за виготовлення та видачу ОСОБА_45 медичних документів із зазначенням діагнозу, який в подальшому дозволить уникнути призову за мобілізацією та вказав ОСОБА_45 про те, що в подальшому йому необхідно вирішувати фінансові питання із невстановленою посадовою особою КНП «Міська лікарня № 5» ОМР.

Таким чином, у ОСОБА_8 та невстановлених службових осіб КНП «Міська лікарня № 5» ОМР, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше квітня 2025 року, виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_46 .

Однак 24 травня 2025 року ОСОБА_44 , розуміючи протиправність вимог ОСОБА_8 , звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину.

У подальшому, 30 квітня 2025 року, близько 16 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у будівлі КНП «Міська лікарня № 5» ОМР за адресою: м.Одеса, вул. Троїцька, 38, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 через невстановлену посадову особу КНП «Міська лікарня № 5» ОМР повідомив ОСОБА_47 що за виготовлення та видачу останньому медичних документів із зазначенням діагнозу, який в подальшому дозволить уникнути призову за мобілізацією йому необхідно надати неправомірну вигоду 200 доларів США та 300 доларів США іншій невстановленій особі КНП «Міська лікарня № 5» ОМР.

У подальшому, в період з 05 травня 2025 року по 16 травня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у будівлі КНП «Міська лікарня № 5» ОМР за адресою: м.Одеса, вул.Троїцька, 38, ОСОБА_8 отримав від громадянина ОСОБА_43 особисто для себе та невстановлених службових осіб КНП «Міська лікарня № 5» ОМР частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень за вчинення в інтересах ОСОБА_43 , дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за виготовлення та видачу ОСОБА_45 документів, які стануть підставою для виготовлення та видачі медичних документів із зазначенням діагнозу, який в подальшому дозволить уникнути призову за мобілізацією.

30 квітня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у неврологічному відділенні стаціонарного відділення № 1 КНП «Міська лікарня № 5» ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 37, ОСОБА_44 отримав виписний епікриз з медичної карти стаціонарно хворого № 1146/706 із зазначенням діагнозу, який в подальшому дозволить уникнути призову за мобілізацією.

Надалі, 02 червня 2025 року, близько 11 год. 40 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у будівлі КНП «Міська лікарня № 5» ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 38, ОСОБА_8 отримав від громадянина ОСОБА_43 особисто для себе та невстановлених службових осіб КНП «Міська лікарня № 5» ОМР частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 200 (двісті) доларів США за вчинення в інтересах ОСОБА_43 , дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за виготовлення та видачу ОСОБА_45 медичних документів із зазначенням діагнозу, який в подальшому дозволить уникнути призову за мобілізацією.

Під час досудового розслідування, 02 червня 2025 року, в період часу з 11 год. 45 хв. по 20 год. 35 хв., слідчим в порядку ч.3 ст.233 КПК України, у зв`язку з настанням невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна та з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проведено обшук за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 38., в ході якого були вилучені речі, документи та майно, на які в подальшому оскарженою ухвалою слідчого судді накладений арешт.

Оцінуючи викладені обставини апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучені під час проведення обшуку мобільний телефон марки «Самсунг», ноутбук марки «Lenovo S510» та два блокноти червоного та чорного кольорів, що належать ОСОБА_8 відповідають критеріям визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди злочину та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, вказані речі вони можуть містити інформацію про обставини вчинення ймовірного злочину та про інших осіб, що можливо причетні до його вчинення. За допомогою телефону та ноутбуку підозрюваний ОСОБА_8 міг спілкуватись з іншими особами причетними до протиправних дій.

Водночас апеляційний суд вважає, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на мобільні телефони, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Мотивуючи свій висновок про необхідність накладення арешту на вказані мобільні телефони слідчий суддя послався на існування потреби в дослідженні вилучених мобільних телефонів, оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з моменту вилучення мобільних телефонів 02.06.2025 року, у слідчого було достатньо часу дослідити та зафіксувати в процесуальний спосіб всю необхідну інформацію, яка має доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів враховує, що з 25.04.2025 року (дата реєстрації кримінального провадження в ЄРДР) до теперішнього часу власникам арештованого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про підозру в даному кримінальному провадженні не повідомлено.

Більш того, зі змісту клопотання слідчого та долучених документів, не вбачається обставин, які свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до подій, які є предметом дослідження в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя задовольнивши клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі не надав належної оцінки наведеним обставинам, чим допустив неповноту судового розгляду, що в свою чергу, призвело до невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор не з`явившись за викликом в судове засідання апеляційного суду позбавив себе можливості надати суду докази того, що на теперішній час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників арештованого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

У кожному випадку слідчий, прокурор мають зазначити, яким конкретно критеріям відповідає майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту: чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегло на собі його сліди, тощо з наведенням відповідних обґрунтувань такого твердження.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Пунктом 2 ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційних скарг представників власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на їх майно, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та представника власниці майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 17.06.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000034 від 25.04.2025 року скасувати в частині накладення арешту на:

- мобільний телефон марки «Самсунг Галакси А15» в корпусі жовтого кольору, що належить ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Айфон 13 PRO MAX» в корпусі золотого кольору, що належить ОСОБА_10 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт на: мобільний телефон «Самсунг Галакси А15» в корпусі жовтого кольору, що належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Айфон 13 PRO MAX» в корпусі золотого кольору, що належить ОСОБА_10 .

В іншій частині оскаржену ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4