Провадження №1-кп/512/19/25
УХВАЛА

09 квітня 2025 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025р. за №0000024, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біликівці, Жмеринського району, Вінницької області, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого лікарем- кардіохірургом Вінницького регіонального центру серцевої патології, неодруженого, співмешкаючого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в тому, що 18.08.2024р. о 17год. 50хв. він грубо порушив пункти 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.6. ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та введених в дію з 01.01.2002р., із наступними змінами та доповненнями (далі Правила дорожнього руху), які зобов`язують водія:

пункт 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

пункт 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

пункт 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

пункт 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

пункт 12.6. «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год».

Досудовим розслідуванням установлено, що 18.08.2024р. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності мешканцю с.Біликівці, Жмеринського району, Вінницької області, ОСОБА_9 , у денний світлий час доби, без опадів, в умовах необмеженої видимості, здійснював рух за межами населеного пункту зі швидкістю біля 145-155 км/год по асфальтованому сухому покриттю автодороги сполученням «Київ Одеса», збоку міста Одеса в напрямку міста Київ, на якій наявний спуск та організований двосторонній рух, проїзна частина якої має по дві смуги руху в обох напрямках, які розділені між собою дорожньою розміткою, а зустрічні напрямки руху розділені металевим відбійником.

У зазначений день о 17год. 50хв. водій ОСОБА_4 на керованому ним автомобілі марки «Nissan Sentra» рухався в лівій смузі руху, здійснюючи маневр випередження транспортних засобів, що рухались по суміжній (правій) смузі руху, маючи реальну і об`єктивну можливість здійснювати рух на автомобілі із дозволеною швидкістю поза межами населеного пункту не більше 110 км/год, в порушення вимог п.п.1.3., 1.5., 2.3. б) Правил дорожнього руху України, наближаючись до 278км+860м автодороги «Київ Одеса», був неуважним та не стежив постійно за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну у вигляді автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який здійснював маневр перестроювання з правої смуги руху в ліву, тобто рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Nissan Sentra», і якого ОСОБА_11 мав об`єктивну та реальну можливість своєчасно виявити, у порушення вимог п.12.3. та п.12.6. ґ) вказаних Правил, відповідно до яких не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої, а діючи з необережності у виді кримінальної противоправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із зазначеною вище швидкістю, яка перевищувала допустиму на даній ділянці дороги, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом та своєчасно і відповідно реагувати на зміни дорожньої обстановки, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху аж до зупинки автомобіля, хоча при здійсненні руху із дозволеною швидкістю мав об`єктивну і реальну можливість своєчасно зупинити керований ним автомобіль «Nissan Sentra» в межах своєї смуги руху до місця перетину траєкторії руху автомобіля «Mercedes-Benz», та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з задньою частиною автомобіля «Mercedes-Benz».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого вивиху дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті, закритий перелом основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті зі зміщенням, які згідно п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.6. ґ) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_6 ..

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 18.12.2024р..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, заподіяної вказаним кримінальним правопорушенням, потерпілою ОСОБА_6 обвинуваченому ОСОБА_4 не пред`явлено.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву від 11.03.2025р., в якій вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 вона не має; відшкодування матеріальної шкоди вона буде вирішувати у порядку цивільного судочинства за рахунок ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована згідно полісу №221389579. Також, потерпіла зазначила, що вона примирилась з обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому просить винести ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням (а.с.26, 27).

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання від 11.03.2025р., в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити, оскільки він є особою раніше не судимою, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, він керував транспортним засобом тверезий та відшкодував потерпілій завдані кримінальним правопорушенням збитки, а також просив скасувати арешт на автомобіль «Нісан Сентра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу (а.с.28, 29-32).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 заяву щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням підтримали, просили її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України підтримали, просили його задовольнити; при цьому, обвинувачений зазначив, що суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження йому роз`яснено і зрозуміло, проти закриття кримінального провадження він не заперечує.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого обвинуваченим клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 цього Кодексу не заперечувала, оскільки обвинувачений вперше вчинив вказаний необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдану їй шкоду.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого та заяву потерпілої, заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілої та обвинуваченого, вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України з огляду на наступне.

Як встановлено ч.ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст.285 цього Кодексу визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України).

Так, згідно із ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами), в силу ч.4 ст.12 цього Кодексу є нетяжким злочином з необережності; відповідно до обвинувального акта обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, що підтверджується довідкою з УІАС УІАП ГУНП в Одеській області, ІАС ДІ МВС №38-27082024/51027 від 01.10.2024р. (а.с.45-46).

У судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 добровільно примирилася з обвинуваченим ОСОБА_4 ; обвинувачений відшкодував потерпілій завдану шкоду; потерпіла не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом відповідно до вимог ч.3 ст.285, ч.8 ст.284 КПК України роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений підтримав своє клопотання та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою і закриття кримінального провадження відносно нього з цієї підстави.

Враховуючи наведене, клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається судом (п.1 ч.2 ст.284 КПК України).

Як встановлено ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки кримінальне провадження закривається судом, а санкція ч.1 ст.286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , не передбачає застосування спеціальної конфіскації майна та враховуючи, що потерпілою не заявлено цивільного позову, тому суд скасовує арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2024р. по справі №507/1806/24, провадження №1-кс/507/618/2024, на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0000313, а саме: на автомобіль марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.40).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що постановою прокурора Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 21.01.2025р. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000313 від 19.08.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про виділення правопорушника та матеріалів досудового розслідування в інше кримінальне провадження було виділено з кримінального провадження №0000313 від 19.08.2024р. правопорушника ОСОБА_4 та матеріали досудового розслідування в інше кримінальне провадження, якому присвоєно №0000024 від 21.01.2025р. (а.с.47-52).

Судом також встановлено, що по кримінальному провадженню №0000313 від 19.08.2024р. органом досудового розслідування були проведені наступні судові експертизи: технічного стану транспортного засобу від 10.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16920-ІТ, технічного стану транспортного засобу від 10.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16924-ІТ, транспортно-трасологічна експертиза від 11.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16914-ІТ, фото-технічна та авто-технічна експертиза від 28.11.2024р. №КСЕ-19/116-24/21486, вартість яких підтверджується долученими до справи довідками Одеського НДЕКЦ МВС України про процесуальні витрати на залучення експертів на їх проведення (а.с. відповідно 41, 42, 43, 44).

Ураховуючи висновок Верховного Суду щодо процесуальних витрат, викладений у постанові від 01.02.2024р. у провадженні №51-4798км23 (справа №930/497/23), суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 цього Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Оскільки кримінальне провадження №0000024 стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, то це є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням вищевказаних судових експертиз, а тому суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14504,18грн..

Керуючись ч.4 ст.12, ст.46, ч.1 ст.286 КК України, ч.ч.1, 3 ст.26, ч.2 ст.124, ч.1 ст.126, п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, ч.2 ст.369, ст.372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025р. за №0000024, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 цього Кодексу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2024р. по справі №507/1806/24, провадження №1-кс/507/618/2024, на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0000313, а саме: на автомобіль марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження, розпорядження, використання, користування вказаним майном та/або інші дії, які можуть змінити їх властивості, скасувати.

Речові докази, а саме:

автомобіль марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), який зберігається на спеціалізованому майданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту, що знаходиться за адресою с-ще Любашівка, вул.Завокзальна, 2-А, Подільського району, Одеської області, повернути власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.06.2021р. на автомобіль марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000024, повернути власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз за матеріалами кримінального провадження №0000313 від 10.09.2024р. в сумі 14504,18грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотири грн. вісімнадцять коп.).

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим або його захисником в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення (п.1 ч.1, п.2 ч.2 ст.395 КПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_1