Справа № 183/6656/24
№ 1-кп/183/1226/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000094 від 09.06.2024 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., маючої середньо спеціальну освіту, офіційно не працюючої, одруженої, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Так, 08 червня 2024 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходилась біля будинку, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 32, м. Перещепине де зустріла ОСОБА_6 з якою виник конфлікт. Під час конфлікту із сумки ОСОБА_6 випав її мобільний телефон «INFINIX Smart 6», синього кольору, не побачивши цього після конфлікту ОСОБА_6 , вирушила до свого місця мешкання.

ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою побачила на землі мобільний телефон «INFINIX Smart 6», який належить ОСОБА_6 визначила вказаний мобільний телефон, як об`єкт свого злочинного посягання та в цей момент у неї раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_5 знаходячись за адресою: вул. Шевченка, 37, м. Перещепине, приблизно о 21 години 40 хвилин, шляхом вільного доступу, викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «INFINIX Smart 6», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ЙМЕЙ НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_5 тримаючи при собі викрадене майно, покинула місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2066 гривень 67 копійок.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження у з зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена в судовому засідання також просила закрити кримінальне провадження з вищезазначених підстав.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд бере до уваги правові висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що містяться в постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), згідно яких, Закон №3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 гривень, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1514 гривень на 2024 рік, а два неоподаткованих мінімумів (ч.2 ст. 51 КУпАП) становить 3028 гривень.

Як вбачається з обвинувального акту вартість викраденого обвинуваченою майна становить 2066 гривень 67 копійок, що є меншим розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 08.06.2024 р.. Тому таке діяння не є кримінально караним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття даного кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 09.06.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта в сумі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн. двадцять коп.).

Речові докази:

-CD-R диск із аудіозаписом з назвою 20240608_234744.ас зберігати в матеріалах судової справи;

-коробку зеленого кольору до мобільного телефону «INFINIX Smart 6», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ЙМЕЙ НОМЕР_2 , яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у останньої та вважати переданою за належністю;

-мобільний телефон «INFINIX Smart 6», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ЙМЕЙ НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1