Справа №504/2118/25
Провадження №1-кс/504/238/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

26.05.2025с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149, внесеному до ЄРДР 23.05.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, українця за національністю, із середньо освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149, внесеному до ЄРДР 23.05.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку.

На підставі Указу Президента України від 15 січня 2025 року №4220-ІХ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану..

Так, під час дії воєнного стану в Україні, 22.05.2025 близько 22.00 год, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, сівши за кермо автомобіля, який перебуває в його користуванні марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля який перебуває в його користуванні марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхали в напрямку с. Трояндове Одеського району Одеської області.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 23.05.2025 близько 00.30 год, більш точний час в ходу досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні стороні особи та власники майна, проникнувши через незамкнені двері до гаражного приміщення, за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: оприскувач пневматичний марки «Сила» об`ємом 5 літрів жовтого кольору вартістю 279,30 грн, електроні ваги марки «Livstar LSU-1792» вартістю 751,10 грн, 2 комплекти гальмових колодок марки «Hi-Q brake lining assy» вартістю 672 грн, комплект гальмових колодок марки «HIGH QUALITE Q-TOP» вартістю 646,80 грн, 2 стійок амортизаторів від автомобіля марки «IRON MAN» білого кольору вартістю 4000 грн. Загальна вартість викраденого майна становить 6349,20 грн.

Після чого ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6349,20 грн.

23.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025, протоколом огляду місця події від 23.05.2025, під час якого вилучено речові докази, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.05.2025, постановою про призначення товарознавчої експертизи від 23.05.2025, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1465/25 від 23.05.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 23.05.2025, повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України від 25.03.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.05.2025, в ході якого він надав правдиві покази щодо обставин вчинення ним вищевказаного кримінального правопорушення та іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності у останнього наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування із іншими співучасниками злочину, а також тиску на свідків у кримінальному провадженні, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на цій стадії розслідування є недопустимим.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_5 надалі матиме можливість контактувати із іншими іще не встановленими співучасниками злочину, й надалі узгоджувати з ними свої дії за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати ні гласними, ні негласними засобами контролю.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Підозрюваний та його захисник зазначили, що підозрюваний не визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечує, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або зменшити розмір застави.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , в інкримінованому йому злочині, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2025; - протоколом огляду місця події від 23.05.2025, під час якого вилучено речові докази; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.05.2025; - постановою про призначення товарознавчої експертизи від 23.05.2025; - висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1465/25 від 23.05.2025; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 23.05.2025; - повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України від 25.03.2025; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.05.2025; - іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України несудимий, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя приходить до висновку, що останньому, необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованого йому злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи, який в силу ст. 89 КК України не судимий, соціального статусу, матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 181680 ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень є достатнім, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у даному кримінальному провадженні та не буде непомірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 діб, з визначенням застави, в межах строку досудового розслідування.

Щодо повідомлення підозрюваного про застосування до нього заходів фізичного та/чи психологічного впливу органом досудового розслідування:

Частиною 6 статті 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження і вони не можуть бути перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено що за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення.

Європейський суд з прав людини визначив у справах "Вергельський проти України" (заява № 19312/06, рішення від 12 березня 2009 року) та "Яременко проти України" (заява № 32092/02, рішення від 12 червня 2008 року), коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень усупереч статті 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом проведення ефективного офіційного розслідування.

Слід зазначити, що перевірка доводів обвинуваченого стосовно незаконних методів ведення слідства має суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення і формальний підхід до перевірки таких тверджень є неприпустимим.

Залишення судом не перевіреними заяв засудженого про застосування щодо нього фізичного та психологічного тиску є істотним порушенням закону та підставою для нового розгляду (позиція ВС/КЦС від 21 червня 2018 р. у справі № 532/47/16-к).

Враховуючи, що з`ясування обставин щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 недозволених методів ведення досудового розслідування при розслідуванні має важливе значення для прийняття законного та справедливого рішення на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку про неохідність дослідження та ретельної перевірки фактів, про які заявив підозрюваний у судовому засіданні, шляхом проведення відповідної перевірки уповноваженими на це органами, а саме уповноваженими особами Доброславської окружної прокуратури Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178,179, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Доручити уповноваженим особам Доброславської окружної прокуратури Одеської області провести перевірку заяви підозрюваного ОСОБА_5 про застосування щодо нього недозволених методів ведення досудового розслідування при розслідуванні кримінального провадження №0000149, внесеному до ЄРДР 23.05.2025.

Про результати перевірки повідомити Доброславський районний суд Одеської області до 30 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала в цій частині набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000149, внесеному до ЄРДР 23.05.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, а саме з 13.20 години 23.05.2025 по 20.07.2025, в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_5 , заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят).

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Код отримувача 26302945, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0005435. Призначення платежу: згідно ухвали слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 26.05.2025, заставна сума за ОСОБА_5 , суддя ОСОБА_1 .

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та покласти на підозрюваного строком до 20.07.2025, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися з свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- заборонити виїзд за межі с. Зоря Вознесенського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали встановити до 20.07.2025, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1