УХВАЛА

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 522/13067/20

провадження № 51-4604км24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

засудженої ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника засудженої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

встановив:

Постановою Верховного Суду від 10 грудня 2024 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 липня 2024 року про повернення апеляційної скарги залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 - без задоволення.

У липні 2024 року захисник ОСОБА_6 повторно подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто його апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, захисник оскаржив його в касаційному порядку.

До початку розгляду касаційної скарги, захисником подано клопотання про відвід колегії суддів.

Обґрунтування заяви зводиться до того, що захисник не погоджується з ухваленим касаційним судом рішенням та його мотивами, при цьому вважає, що при розгляді його касаційної скарги, колегією суддів здійснено дії по збиранню доказів та встановленню обставин, які не встановлювались в оскарженому судовому рішенні.

У зв`язку з чим вважає, що названі судді, які входять до складу колегії, не можуть розглядати його касаційну скаргу, оскільки ними вже сформована позиція щодо частини доказів, на яких ґрунтується клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції і це викликає сумнів у їх неупередженості.

Порядок вирішення питання про відвід врегульовано ст. 81 КПК України, положеннями ч. 1 якої визначено, що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо: 1) він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) якщо існують інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Таких обставин у цьому провадженні не вбачається.

Обставини, про які йдеться в заяві про відвід, не дають підстав для обґрунтованих сумнівів у неупередженості суддів та зводяться фактично до незгоди з рішенням колегії суддів про залишення ухвали апеляційного суду без змін та до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для її задоволення.

Що стосується посилань захисника про здійснення колегією суддів дій, спрямованих на збирання доказів, то слід зазначити наступне.

Так, на розгляді колегії суддів була касаційна скарга захисника ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

У статті 91 КПК України дано визначення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а в ст. 93 КПК України зазначено суб`єктний склад, який здійснює збирання доказів

Отже, з аналізу зазначених вище статей випливає, що питання своєчасності подання апеляційної скарги не входить до обставин, які підлягають доказуванню. Надані апелянтом документи на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення є процесуальними документами, які підлягають оцінці та перевірці судом касаційної інстанції з урахуванням доводів особи та з метою надання обґрунтованих відповідей на них.

Водночас до предмету розгляду судом касаційної інстанції згідно ст. 433 КПК України віднесено, зокрема, перевірка правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

У цьому кримінальному провадженні колегією суддів було здійснено перегляд рішення апеляційного суду, перевірено доводи касаційної скарги захисника та правильність застосування цим судом норм процесуального права. При цьому, колегія суддів свої висновки базувала суто на тих матеріалах, які містилися у справі і, які надавалися стороною захисту на відстоювання своєї позиції, у тому числі на даних, що зазначалися в доданій до матеріалів провадження кур`єрській накладній та, виходячи з загальнодоступної інформації з інформаційних джерел.

Отже, колегія суддів діяла відповідно до встановлених норм КПК України, а перевірка доводів апеляційної скарги входить до компетенції касаційного суду, тому підстав для задоволення відводу зі змісту поданої заяви не встановлено.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 441 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3