провадження №1-кп/947/888/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

28 серпня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000173 від 07.02.2025 року та №0000160 від 04.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бобрик, Подільського району Одеської області, громадянина України, із середньо освітою, не одруженого, військовослужбовця, раніше судимого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.186 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту від 26.03.2025 року по кримінальному провадженню №0000173 від 07.02.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

2. Крім того, відповідно до обвинувального акту від 18.03.2025 року по кримінальному провадженню №0000160 від 04.02.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

3. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України. Запропонував, спрощений порядок розгляду кримінального провадження.

4. Потерпілий ОСОБА_9 , під час судового розгляду, повідомив, що цивільний позов пред`являти не буде. Проти спрощеного порядку розгляду кримінального провадження не заперечував.

5. Обвинувачена ОСОБА_3 , під час судового розгляду пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України визнав повністю. Погодився давати показання.

6. Захисник проти спрощеного порядку розгляду кримінального провадження не заперечувала.

7. Представник потерпілого ПТ «Ломбард ТОВ «Столичний і компанія» в судові засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за відсутності представника потерпілого.

8. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України під час судового розгляду доведена повністю.

9. Вважав, що до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, проходження служби у ЗСУ. Водночас, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

10. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі за ч.1 ст.115 КК України у виді 8 років позбавлення волі; за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, та на підставі ст.71 КК України, враховуючи вирок Савранського районного суду Одеської області від 19.10.2023 року, останочно призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

11. Потерпілий ОСОБА_9 , на стадії судових дебатів, просив призначити обвинуваченому найвищу міру покарання.

12. На стадії судових дебатів, обвинувачений від промови відмовився.

13. Захисник, на стадії судових дебатів зокрема зазначила, що обвинувачений перебував у зоні бойових дій та має поранення, є учасником бойових дій, має власну малолітню дитину та двох неповнолітніх дітей дружини. Просила призначити мінімальне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 7 років позбавлення волі.

14. Під час останнього слова, обвинувачений просив вибачення за вчинене. Зазначив, що потерпілому не слід було лізти у кишеню військового за забрати його гаманець.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

15. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

16. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, 04.02.2025 року, приблизно о 16:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає касир ОСОБА_10 , зайшов до приміщення ломбарду «Столичний», який розташований на ринку «Селянка» за адресою: м.Одеса, пр.Небесної Сотні, буд.146 та надав касиру ОСОБА_10 речі з металу (біжутерію), щоб відволікти касира.

17. Водночас, ОСОБА_3 через вікно просунув руку та з вітрини відкрито викрав золотий браслет у вигляді кільця з кленовим листком та каменями фіаніта білого кольору, вагою 9,57 г, 585 проби, вартістю 20716,56 грн.; браслет у вигляді прямокутників з білого та жовтого золота, вагою 18,7 г, 585 проби, вартістю 40480,64 грн.; ажурне кільце на весь палець з жовтого золота, вагою 14,76 г, 585 проби, вартістю 31951,56 грн.; сережки гострої форми з жовтого золота, вагою 2,93 г, 585 проби, вартістю 6342,69 грн., які є власністю ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ТОВ «СТОЛИЧНИЙ» І КОМПАНІЯ», та вибіг з приміщення ломбарду «Столичний».

18. Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ПТ «ЛОМБАРД ТОВ «СТОЛИЧНИЙ» І КОМПАНІЯ» майнову шкоду на загальну суму 99491,45 грн.

19. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

20. Відповідно до ч.4 ст.186 КК України, кримінальна відповідальність настає за грабіж (відкрите викрадення чужого майна), вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

21. Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який станом на 04.02.2025 року продовжував діяти на території України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 року №4024-ІХ.

22. Відповідно до п.1 примітки ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

23. Вироком Савранського районного суду Одеської області від 19.10.2023 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та з урахуванням ст.ст.71, 78 КК України, засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років сім (7) місяців.

24. Разом з тим, суд враховує, що вартість викраденого майна за одним із кримінальних правопорушень, відповідно до вищевказаного вироку, на момент вчинення становила 3000,00 грн.

25. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

26. Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, 07.02.2025 у період часу з 01:30 год. по 05:30 год., більш точний час не встановлено, знаходячись поблизу будинку №3/2 по вулиці Героїв Крут у місті Одесі, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_11 .

27. Після чого, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні на фоні раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_11 , з метою спричинення смерті останньому, , наніс декілька ударів прозорою скляною пляшкою в область голови та тулуба, у зв`язку із чим, ОСОБА_11 втративши рівновагу, упав на землю, а ОСОБА_3 почав наносити ОСОБА_11 хаотично-множинні удари ногами по голові та тулубу, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми голови, а саме масивного осаднення лобової та лівої виличної ділянок; синця обох повік правого ока; синця обох повік лівого ока; забійної рани правого ока; забійної рани в ділянці лівої надбрівної дуги; відкритий перелом нижньої щелепи зліва в проекції 2-3-го зубів; масивний крововилив під слизову оболонку обох губ з множинними забійними ранами; масивний крововилив в м`які тканини голови; багатоуламковий перелом кісток носа; закриту травму шиї, а саме масивного синця шиї; розтрощення під`язикової кістки та хрящів органокомплекса гортані з розтрощенням верхніх кілець трахеї з вираженим набряком слизової оболонки та перекриттям в ділянці голосової щілини; закритої травми тулуба: а саме садно в ділянці лівого кульшового суглоба, садно поперекової ділянки; закритої травми кінцівок, а саме синець правої кисті з переходом на проксимальні фаланги пальців 1-5-го пальців; синець лівої кисті з переходом на проксимальні фаланги 1-5-го пальців.

28. Від отриманих тілесних ушкоджень, у вигляді закритої травми шиї у вигляді розтрощення під`язикової кістки, щитоподібного та перснеподібного хряща з вираженим набряком слизової оболонки та перекриттям в ділянці голосової щілини, ОСОБА_11 помер на місці події.

29. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

30. Відповідно до ч.1 ст.115 КК України, кримінальна відповідальність настає за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

31. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

32. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши ОСОБА_3 та його захиснику положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

33. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду зокрема підтвердив, що 04.02.2025 відкрите викрадення золотих прикрас, які потім продав на ринку. Під час вчинення викрадення, касир перебувала на робочому місця та все бачила. Цей злочин вчинив, оскільки були потрібні гроші на утримання родини. Жалкує, що вчинив грабіж. Шкоду не по грабежу відшкодував.

34. Крім того пояснив, що 07.02.2025 року сидів у парки пив пиво. До нього підійшов раніше незнайомий чоловік, спитав закурити. Він дав йому закурити. Потім один раз дав йому на горілку, потім другий раз дав йому на горілку, а потім побив його як зазначено в обвинувальному акті через те, що той поліз до обвинуваченого у кишеню та витягнув його гаманець з грошима та документами. Після того, як він почав бити потерпілого, той віддав йому гаманець, який дістав зі своєї кишені, але обвинувачений не зупинився та продовжив бити потерпілого, оскільки був п`яний, можливо ще у нього був стрес, зрив. Повідомив, що він розуміє, що зробив та жалкує про це. Після побиття потерпілого, не перевіряв та не цікавився його самопочуттям. Шкоду потерпілому не відшкодовував.

35. Відповідно до довідки, витрати на проведення судової експертизи становлять 1989,75 грн. (висновок СЕ-19/116-25/5695-Д від 10.03.2025).

V. Призначення покарання.

36. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

37. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.ч.5, 6 ст.12 КК України, вчинив кримінальні правопорушення, які класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий злочини, раніше судимий, на обліках у медичних установах не перебуває, є військовослужбовцем за контрактом, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місце проживання характеризується негативно.

38. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає активне сприяння судовому розгляду.

39. Водночас, враховуючи показання обвинуваченого, його промову під час останнього слова, суд не погоджується, що обвинувачений відчуває щире каяття з приводу вчинених злочинів та критично оцінює власну поведінку, оскільки не вчиняв дії, щоб вибачитися перед потерпілими і відшкодувати їй завдану шкоду.

40. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

41. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

42. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному та вище мінімального розміру відповідно, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи положення ч.1 ст.70 КК України.

43. Окрім цього, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року за ч.4 ст.185, ст.ст.81, 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

44. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

45. У зв`язку цим, суд також вважає за необхідне, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, без зарахування покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року, оскільки відомості про початок відбування покарання за цим вироком сторони кримінального провадження суду не надали.

46. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, був затриманий 07.02.2025 року, а згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 08.02.2025 року, до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому, неодноразово продовжувався, останній раз до 04.09.2025 року включно.

47. Тож, обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк з 07 лютого 2025 року по день набрання цим вироком законної сили включно.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.

48. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

49. Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

50. Під час судового розгляду, стороною захисту суду не надано будь яких належних та достатніх доказів на підтвердження існування виняткового випадку, який є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

51. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України» (Заява № 5425/11), «Суд зауважує, що, починаючи з дати постановлення вироку (навіть якщо лише судом першої інстанції), підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 (п.31). У своїй практиці Суд постановляв, що у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (п.32).

52. Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено обвинуваченому ухвалою суду від 13.05.2025 року слід залишити без змін до набрання цим вироком законної сили, але не довше ніж на 60 (шістдесят) днів.

53. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

54. Таким чином, арешт накладений на майно та речі відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2025 року (справа №947/5217/25, провадження №1-кс/947/3124/25) та ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 року (справа №947/5568/25, провадження №1-кс/947/2376/25) підлягає скасуванню.

VІІ. Речові докази.

55. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

VІІІ. Процесуальні витрати.

56. Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

57. Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1989,75 грн. (висновок СЕ-19/116-25/5695-Д від 10.03.2025).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім (7) років;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім (8) років;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім (8) років.

2. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2025 року у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць з покаранням призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк дев`ять (9) років.

3. Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 28 серпня 2025 року, зарахувавши у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі строк з 07 лютогоя 2025 року по день набрання цим вироком законної сили включно.

4. Речові докази: 1) брюки спортивні темно-сірого кольору з логотипом фірми «Nike» зі слідами речовини бурого кольору (далі РБК); куртку синього кольору на блискавці, з двома кишенями та з логотипом фірми «Paul&shark» зі слідами РБК на ній; спортивну кофту синього кольору на блискавці зі смугами білого кольору на рукавах та логотипом фірми «Adidas»; різнокольорову футболку зі слідами РБК; змив РБК з плівки; фрагмент паперу зі слідами РБК; змив РБК з обличчя трупа; кросівки розміру 9,5 (43-європейський) з логотипом фірми «Nike», чорного кольору, з білою підошвою та зі слідами РБК на ній; горлишко від скляної пляшки зі слідами РБК; фрагмент скляної пляшки зі слідами РБК; порожню пачку від цигарок; рукавиці зі слідами РБК (одну пару); смугасту чоловічу в`язану шапку зі слідами РБК; пляшку полімерну об`ємом 0,5 л з-під води «Pepsi» із залишками прозорої речовини у ній; предмет зовні схожий на зуб зі слідами РБК; два змиви зі слідів РБК; 7 (сім) недопалків від цигарок; чоловічу куртку на блискавці синього та блакитного кольорів, зі світло-бежевою полоскою у верхній частині зі слідами РБК, схожої на кров та бруд; змиви з взуття, змиви з правої та лівої рук, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук, - знищити; 2) кнопочний мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою, батареєю та кришкою від нього; запальнички синього та зеленого кольорів; дві запальнички (чорна та різнокольорова) повернути потерпілому; 3) шкіряні рукавиці; камуфляжну куртку; шкіряні ботінкі зі слідами РБК; штани камуфляжні зі слідами РБК; гаманець із банківськими картками повернути обвинуваченому.

5. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок.

6. Арешт накладений на майно та речі відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2025 року (справа №947/5217/25, провадження №1-кс/947/3124/25) та ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2025 року (справа №947/5568/25, провадження №1-кс/947/2376/25), - скасувати.

7. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання цим вироком законної сили, але не довше 26 жовтня 2025 року включно, залишити без змін.

8. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

10. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1