Справа № 163/89/25
Провадження № 1-кп/163/108/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в рамках кримінального провадження № 0000979 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення про призначення групи слідчих 02.07.2024,

в с т а н о в и в :

В підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали скаргу на постанову керівника Головного СУ ДБР ОСОБА_7 від 02.07.2024 про визначення слідчої групи, яка здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000619. У скарзі просили визнати постанову незаконною та скасувати її.

Скаргу обґрунтували тим, що 17.08.2022 керівником відділу Головного СУ ОСОБА_8 було прийнято постанову про визначення слідчої групи, яка здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000619. В подальшому 02.07.2024 керівник Головного СУ ДБР ОСОБА_7 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000619 знову ж таки прийняв постанову про створення слідчої групи у кримінальному провадженні. Вважають, що керівник Головного СУ ДБР ОСОБА_7 діяв за межами своїх повноважень, створюючи нову групу слідчих. Оскільки такі дії не узгоджуються з практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та встановленими імперативними вимогами КПК України. Зокрема, зазначена постанова про призначення нової групи слідчих не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Визначеній у постанові склад групи слідчих є майже ідентичним складу зазначеному в постанові від 17.08.2022 за виключенням двох слідчих. Вважають, що оскаржуваною постановою фактично було відсторонено цих слідчих від проведення досудового розслідування, що суперечить п.2 ч.2 ст.39 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в задоволенні скарги просив відмовити.

Адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні скаргу підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Частина 2 ст.39 КПК України встановлює повноваження керівника органу досудового розслідування, в тому числі, керівник має право визначати слідчого або групу слідчих для здійснення досудового розслідування; змінювати групу слідчих у провадженні без обов`язку окремого відсторонення кожного з них.

В ході розгляду скарги встановлено, що кримінальне провадження №0000619 неодноразово об`єднувалось з іншими матеріалами кримінальних проваджень.

Об`єднання кримінальних проваджень створює нове процесуальне середовище, яке потребує визначення нової (єдиної) групи слідчих для забезпечення ефективності, скоординованості та відповідності новій структурі досудового розслідування.

Постанова про визначення нової групи слідчих не є відстороненням слідчих у розумінні п.2 ч.2 ст. 39 КПК України, а є реалізацією повноважень керівника щодо формування актуальної групи, виходячи з потреб слідства після об`єднання проваджень.

Відсутність окремих слідчих у новій постанові не потребує окремого відсторонення, оскільки така постанова не припиняє їхні повноваження як слідчих загалом, вона лише визначає конкретне коло осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування в тому чи іншому кримінальному провадженні.

Норми кримінально процесуального законодавства України не зобов`язують керівника органу досудового розслідування видавати окрему постанову про відсторонення, якщо відбувається формування нової групи після об`єднання справ.

Таким чином, дії керівника були зумовлені службовою доцільністю та потребами організації слідства, а тому не виходять за межі його процесуальних повноважень, передбачених КПК України.

Зважаючи на викладене, у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 309, 314,315, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення про призначення групи слідчих 02.07.2024 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 14:00 годині 29 травня 2025 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1