Справа № 202/4047/25
Провадження № 1-кс/202/3425/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

09 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000266, внесеного до ЄРДР 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яке подане в рамках кримінального провадження № 0000266, внесеного до ЄРДР 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , що перебуває на території м. Магдебург, Федеративної Республіки Німеччини, з використанням уразливого стану ОСОБА_9 , під загрозою застосування до неї насильства, що не є небезпечним для життя, з метою сексуальної експлуатації потерпілої у формі надання сексуальних послух, вчиняли дії з її вербування та подальшого переміщення за кордон.

01.05.2025 при проведенні особистого обшуку в рамках затримання особи відповідно ст. 208 КПК України, під час якого у затриманої ОСОБА_10 , було вилучено мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 . У результаті огляду мобільного телефону зафіксовано: листування у месенджерах ОСОБА_11 , зокрема з ОСОБА_9 , в котрих підозрювана разом з іншими співучасниками погрожувала потерпілій; листування у месенджерах та абонентські з`єднання з іншими співучасниками кримінального правопорушення; фото зображення постраждалих жінок від сексуальної експлуатації, текстові, графічні та програмні файли, які підлягають дослідженню у ході судових комп`ютерних технічних експертиз.

02.05.2025 мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Під час затримання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередньо переглянуто телефон на факт наявності інформації, що має безпосереднє значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так в ході перегляду вказаного вище мобільного телефону встановлено, що в ньому наявний великий обсяг інформації, зокрема, щодо листувань у мессенджерах з іншими співучасниками, які погрожували потерпілій фізичною розправою, фото зображення постраждалих жінок від сексуальної експлуатації, текстові, графічні та програмні файли, які підлягають дослідженню у ході судових комп?ютерно-технічних експертиз.

Наразі проводиться огляд мобільного телефону ОСОБА_12 , для його повного та детального проведення, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також співучасників необхідний значний час.

Крім того, після проведення вказаного вище огляду планується направлення мобільного телефону на судово - комп?ютерно технічну експертизу, з метою розкриття повного змісту текстових, графічних та програмних файлів.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

01.05.2025 при проведенні обшуку затриманої особи ОСОБА_10 було вилучено мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 .

Постановою СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 02.05.2025 мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що арешт майна має тимчасовий характер, та може бути скасований у випадках, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000266, внесеного до ЄРДР 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Infinix HOT 40Pro» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , який вилучено 01.05.2025 при проведенні обшуку затриманої особи ОСОБА_13 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1