Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7083/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/699/25
Категорія ч.2 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000483 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні осіб не має, раніше судимого:

- 17.05.2011 Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 321, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 309,ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі до 4 років 3 місяців з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 01.07.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 01.10.2014 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 308, ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.02.2015 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 28.09.2020 Богунським районним судом м. Житомир за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 29.12.2020 Богунським районним судом м. Житомир за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 04.02.2021 Богунським районним судом м. Житомир за ч.3 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 06.05.2021 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 08.07.2022 Коростенським міськрайсудом за ч.2 ст. 307, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, на даний час відбуваючого покарання в державній установі «Шепетівська ВК №98 ",

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить вирок змінити в частині вирішення питання про долю речових доказів. Прийняти рішення, а саме - речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, що знаходиться в білому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету PSP3060400 та дві сім-картки оператора ТОВ «Лайфсел» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які зберігаються в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - конфіскувати. Вважає, що вирок суду у вказаній частині не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом не враховано, що зазначений речовий доказ є засобом та знаряддям вчинення злочину, а тому у відповідності до п.1 ч.9 ст.100 КПК України підлягає конфіскації.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців .

На підставі ч.1ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2022, і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість) років 3 (три ) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з часу приведення до виконання вироку Коростенського міськрайонного суду від 08.07.2022.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 7648,00 (сім тисяч шістсот сорок вісім ) гривень витрат за проведення експертиз.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 05.07.2023 на речі, вилучені в кабінеті прийому громадян державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» - мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, що знаходиться в білому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що упаковано до спецпакету PSP3060400 та дві сім-картки оператора ТОВ «Лайфсел» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які зберігаються в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернуто власнику.

Інші речові докази вирішено залишити в матеріалах кримінального провадження.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Повторно, не пізніше 10.05.2023 ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у державній установі «Коростенська виправна колонія (№71)», яка розташована за адресою: Житомирська область м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 4, з метою отримання грошових коштів, шляхом обману, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung», червоного кольору, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_5 , у інтернет- додатку «Facebook», мав вже розміщене оголошення про продаж автомобіля марки ВАЗ 2107, який на праві власності йому не належав та у фактичному володінні не перебував, вказавши суму продажу автомобіля, яка становила 32 000 грн. Крім того, для спілкування з потенційними покупцями у вказаному оголошенні, зазначив контактний мобільний телефон з номером НОМЕР_5 та з метою приховання своєї особистої інформації зазначив вигадані анкетні дані, а саме: « ОСОБА_10 ».

10.05.2023 потерпілий ОСОБА_11 у інтернет-додатку «Facebook», натрапив на оголошення про продаж автомобіля марки ВАЗ 2107, що було розміщено ОСОБА_7 раніше. В ході спілкування останній попросив перерахувати грошові кошти в сумі 4 000 гривень на банківську картку ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_6 , яка на ім`я ОСОБА_12 , як оплату за бензин для доставки транспортного засобу до місця проживання потерпілого.

13.05.2023 близько 11:20 ОСОБА_11 , довірившись ОСОБА_13 , здійснив поповнення банківської картки ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_6 в сумі 4 000 гривень через термінал самообслуговування, однак вказаного автомобіля станом на 08.06.2023 потерпілий у свою власність не отримав.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 4 000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

Враховуючи, що фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , а також призначене судом покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, апеляційним судом не переглядається. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання, яке призначене обвинуваченому ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ст.ст.50, 65 КК України та дотриманням вимог ч.1 ст.71 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в апеляційній скарзі не оспорюється.

Водночас, при вирішенні питання щодо речових доказів, суд першої інстанції не звернув увагу на вимоги п.1 ч.9 ст.100 КПК України та ч.1 ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України

Так, відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 04.07.2023 вилучений у засудженого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору, що знаходиться в білому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету PSP3060400 та дві сім-картки оператора ТОВ «Лайфсел» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 - визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні (а.п.135-136 т.2).

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, вилучений зазначений мобільний телефон є знаряддям вчинення злочину, а тому підлягає конфіскації.

За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора у вказаній частині, у зв`язку з чим вирок суду в частині вирішення питання щодо зазначеного речового доказу підлягає зміні.

Посилання захисника на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, не є тяжким та санкцією вказаної норми не передбачено конфіскацію майна, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку не йдеться про конфіскацію майна як виду покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо речового доказу - мобільного телефону марки «Samsung», червоного кольору, який не відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання щодо речового доказу - мобільного телефону марки «Samsung», червоного кольору.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung», червоного кольору, в білому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету PSP3060400 та дві сім-картки оператора ТОВ «Лайфсел» з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які зберігаються в камері схову Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді: