Справа №522/4131/24
Провадження № 1-кп/522/2312/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 23.02.2024 р., у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, неодруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.10.2013 р. Суворовським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнений з випробуванням - іспитовий строк 2 роки;

- 22.12.2015 р. Суворовським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.11.2019 р. Суворовським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.09.2023 р. Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, покарання відбув повністю,

за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 р. ОСОБА_3 через месенджер «Viber» зайшов до чату «EuropeBUS», де побачив оголошення про необхідність перевезення речей за кордон, після чого, зв`язавшись з автором оголошення, запропонував свої послуги нібито перевізника та переконав автора оголошення в достовірності своєї пропозиції. З метою подальшого заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_3 домовився про зустріч з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля ресторану «Три Барашка», що розташований за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85/87.

Далі, 20.02.2024 року приблизно о 16:50 год. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, переслідуючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майно, шляхом обману, прибув до ресторану «Три Барашка», що розташований за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85/87, де зустрівся з потерпілою ОСОБА_5 та під приводом перевезення речей закордон, заволодів її хутряною шубою марки «Ferrari Red», вартістю 63 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився майном потерпілої на власний розсуд.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а також підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. ОСОБА_3 пояснив, що у 2024 році домовився в чат-групі соціальної мережі про перевезення шуби за кордон. Далі, він зустрівся з потерпілою біля ресторану та отримав від неї шубу без наміру надання послуги з перевезення. ОСОБА_3 пояснив, що заздалегідь планував обманути потерпілу. Надалі до нього приїхали співробітники поліції, які вилучили шубу й повернули її потерпілій. Також обвинувачений пояснив, що вчинив такий вчинок з причини того, що не мав роботи й грошових коштів на харчування.

Потерпіла ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. У зв`язку з цим, суд з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілого в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілого. Відповідно матеріалів кримінального провадження потерпілій особі завдано шкоду у розмірі 63 500 гривень, яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 пояснив суду, що раніше офіційно ніде не працював, так як йому відмовляли у працевлаштуванні із-за наявності попередніх судимостей, але при цьому офіційно до Державного центру зайнятості не звертався. Він також пояснив, що скоїв кримінальні правопорушення з причини того, що не мав власних грошей на придбання продуктів харчування. Його батьки померли, а сестра, з якою він періодично спілкується, проживає в м. Київ та іноді підтримує його фінансово.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміноване ОСОБА_6 правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, згідно зі ст.12 КК України, який було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом. Також судом встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів проти власності, відбував реальні покарання в установах виконання покарань та має непогашену судимість.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та вважає доцільним призначити обвинуваченому відбування покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, строк дії якого сплинув 05.05.2024,

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Також судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_3 перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та у зв`язку з оскарженням вироку у іншому кримінальному провадженні рахується за Одеським апеляційним судом.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконня.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати в строк призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його перебування на цілодобовому домашньому арешті у період з 07.03.2024 р. по 05.05.2024 р. включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даному кримінальному провадженні не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- хутряня шуба марки «Ferrari Red» - вважати повернутою за належністю ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1