Справа №243/4691/17
Провадження №1-кп/243/216/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження №0000075 від 28.07.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Кирове м. Дзержинська, Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2012 року ОСОБА_10 за розпорядженням голови ІНФОРМАЦІЯ_3 №102кс від 03.12.2012р. був призначений на посаду директора комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Будучи директором, ОСОБА_10 відповідно до контрактів з директором комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 03.12.2012 року та від 18.05.2016 року є уповноваженим представником установи при реалізації повноважень, функцій та обов`язків, передбачених актами законодавства, положенням про установу та іншими нормативними документами.

Відповідно до п.4.3 Положення комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в редакції від 05.11.2008 року, директор та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержанням порядку ведення і достовірність обліку та звітності.

Директор центру затверджує структуру центру за погодженням з управлінням у справах сім`ї та молоді облдержадміністрації, ДОЦСССДМ, призначає на посаду та звільняє з посади працівників центру згідно з чинним законодавством України, затверджує функціональні обов`язки працівників центру, затверджує правила внутрішнього розпорядку центру та контролює їх виконання, видає в межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання, розпоряджається коштами центру в межах затвердженого кошторису витрат.

Таким чином, оскільки ОСОБА_10 в період часу з 03.12.2012р. по 31.08.2016р. займав посаду директора КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій закладу, він є службовою особою.

Будучи службовою особою, ОСОБА_10 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою заволодіння чужим майном, увійшов в злочинну змову з ОСОБА_11 , яка з 11.02.2013р. працює завідуючою господарством КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

ОСОБА_11 відповідно до своїх посадових обов`язків, визначених ІІ розділом Посадової інструкції, складає та веде табель обліку робочого часу, а також керує роботою обслуговуючого персоналу, тобто обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій закладу та є службовою особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили прийняти на роботу осіб, які фактично працювати не будуть, з метою отримання замість них нарахованої їм заробітної плати, задля чого вони, будучи службовими особами, складали та видавали завідомо неправдиві офіційні документи.

Так, згідно наказу №10/Б від 31.07.2015р., виданого ОСОБА_10 , ОСОБА_12 прийнята на посаду адміністратора чергового з 03.08.2015 року. Згідно наказу №11/Б від 31.07.2015р., виданого ОСОБА_10 , ОСОБА_13 прийнята на посаду адміністратора чергового з 03.08.2015 року.

При цьому, реалізовуючи свій злочинний намір за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 систематично в період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, затверджував складені ОСОБА_11 табелі обліку робочого часу за період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, в які була внесена завідома неправдива інформація, а саме, що адміністратори чергові ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , працювали повний робочий день в КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », коли два вказаних працівника фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці, тобто видавав завідомо неправдиві офіційні документи.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05 грудня 2008 року затверджено та введено в дію з 1 січня 2009 року типову форму первинної облікової документації підприємств, установ, організацій № П-5 «Табель обліку використання робочого часу», який, у свою чергу, відповідно до примітки ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Так, ОСОБА_10 , будучи обізнаним про внесення ОСОБА_11 у табелі обліку робочого часу за період з жовтня 2015 року по серпень 2016 року включно, які є офіційними документами, неправдивих відомостей, засвідчував їх своїм підписом та видавав для нарахування і виплати заробітної плати.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 фактично не працювали в КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а навчались та працювали в іншому місці, затверджував своїм підписом складені провідним бухгалтером ОСОБА_15 , яка не була обізнана про злочинні наміри групи, розрахункові відомості заробітної плати за період з жовтня 2015 року до серпня 2016 року включно, які є офіційними документами.

Відповідно до Розділу 3 Наказу №430/5 від 14.03.2013р. ІНФОРМАЦІЯ_6 , до видів документів, пов`язаних із забезпеченням соціального захисту громадян, що мають надходити до архівних установ у разі ліквідації підприємств, установ, організацій, які не належать до джерел формування ІНФОРМАЦІЯ_7 , відноситься «Розрахунково-платіжні відомості (особові рахунки) працівників, аспірантів, студентів», а отже вони, відповідно до примітки ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Таким чином, ОСОБА_10 видавав завідомо неправдиві офіційні документи, які використовувались провідним бухгалтером ОСОБА_15 для обліку заробітної плати та єдиного соціального внеску за відпрацьований час адміністраторами черговими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , коли два працівники фактично не працювали, а навчались та працювали в іншому місці.

В результаті, за період з жовтня 2015 року до серпня 2016 року включно було зайво нараховано та виплачено заробітну плату за невідпрацьований час, коли два працівники фактично не працювали, на загальну суму 44805 грн. 33 коп., а саме: за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року ОСОБА_13 у сумі 23266грн. 77коп., а з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року ОСОБА_12 у сумі 21538грн. 56коп., та, як наслідок, зайво проведення нарахувань та перерахувань єдиного соціального внеску на суму 16254 грн. 34коп., чим було порушено п.1.4 «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», затверджених спільним наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 від 05.10.2005 року №308/519, ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, ст.94 Кодексу Законів про працю України №322-VII від 10.12.1971 року.

Таким чином, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_11 , заволоділи бюджетними коштами на загальну суму 44 805 грн. 33 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_10 свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що з грудня 2012 року по 2017 рік він працював директором у ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями. При прийомі на роботу на посаду адміністраторів він повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що їх основною функцією буде розповсюдження рекламних буклетів за межами центру. Кожного ранку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приходили до центру, отримували від нього завдання та йшли працювати за межами центру, оскільки свого робочого місця в приміщенні центру вони не мали. Контроль робочого часу здійснювався особисто ним та ОСОБА_11 , яка складала табель на підставі результатів власних перевірок та на підставі його слів. Доступ до банківських карток ОСОБА_12 та ОСОБА_13 він не мав, гроші не знімав. Про те, що останні навчаються чи працюють у інших місцях, йому відомо не було. Також вказав, що гроші на компенсацію витрат за проїзд ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ні хто не компенсував.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою провину не визнала, суду пояснила, що з лютого 2013 року вона працює у ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді завідуючого господарство. Працюючи у центрі, вона здійснювала контроль тільки за прибиральницею та співробітником по обслуговуванню будинку. Табель обліку робочого часу вона заповнювала наприкінці місяця, проставляючи «вісімки» кожному працівнику на підставі власного контролю чи зі слів директора. Табель підписувала вона та директор та передавали до бухгалтерії для нарахування заробітної плати. Чергових адміністраторів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона бачила тільки з ранку, а коли не бачила, інформацію про їх роботу їй надавав директор. Також показала, що з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона спілкувалася лише декілька разів. Про те, що останні працюють чи навчаються у іншому місці, їй ні чого не відомо. Гроші з чужих банківських карток вона не знімала. Після цього змінила показання та вказала, що не пам`ятає, чи знімала вона гроші з банківській картці ОСОБА_13 у банкоматі.

Не зважаючи на позицію обвинувачених, вина останніх у вчиненні інкримінованих правопорушень у поза розумним сумнівом доведена у судовому засіданні належними доказами, у тому числі письмовими матеріалами, показаннями обвинувачених, потерпілої сторони, свідків та речовими доказами.

Так, в судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_16 , що діяла на підставі довіреності від 13.12.2021 року (т.4 а.с 12) показала, що розпорядженням від 18.05.2018 року № 92 РК ОСОБА_10 звільнено з посади директора у зв`язку із закінченням контракту. Управляння було головним розпорядником коштів, але припинило свою діяльність у зв`язку із реорганізацією. Будь які претензій на теперішній час відсутні, цивільний позов заявлятися не буде. Обласна ІНФОРМАЦІЯ_13 контролює виконанням закладом організаційно-розпорядчих функцій та фінансових витрат. Після цього надала заву про розгляд справи у її відсутності Т.4 а.с.21 з.с.

Поясненнями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що у 2015-2016 роках вона працювала в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді психолога. Досить часто, за усними розпорядженнями директора центу вона була змушена виконувати роботу, яка не була пов`язана з її функціональними обов`язками психолога, а саме відповідати на дзвінки, які надходили на загальний телефон центру, вести журнал обліку відвідувачів центру, складати квартальний звіт за підсумки роботи центру. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона не знає, в центрі ніхто їх не бачив, на спільних зборах колективу останні ні коли не були присутні.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні пояснила, що приблизно у 2015- 2016 роках року вона працювала в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді соціального вихователя. Під час роботи вона була знайома з усіма працівниками центру, але ОСОБА_19 та ОСОБА_13 їй не були відомі, вона їх жодного разу не бачила. Так саме, вона брала участь у нарадах та зборах колективу центру, але останніх вона там не бачила. Досить часто, за усними розпорядженнями директора центу, вона також була змушена виконувати роботу, яка не була пов`язана з її функціональними обов`язками, за яку вона не отримувала заробітну плату.

Поясненнями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що з березня 2016 року вона близько трьох-чотирьох разів на тиждень прибувала до центру для проходження соціально-психологічної реабілітації, оскільки є людиною з функціональними обмеженнями. Постійно спілкувалась з реабілітологом та медичною сестрою та з іншими співробітниками центру, приймала участь у масових заходах, де були присутні усі співробітники центру. Чергових адміністраторів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона не знає і ніколи не бачила. З вересня 2016 року у центрі дійсно з`явився черговий адміністратор ОСОБА_21 , яка виконувала функціональні обов`язки адміністратора.

Поясненнями свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що з 2014 року по травень 2016 року вона працювала в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді вчителя реабілітолога. Чергових адміністраторів центру за прізвищами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона не бачила та з ними ніколи не спілкувалась. Адмінстратором працювала якась одна дівчина, хто саме- не пам`ятає. Також свідок вказала, що вона, за дорученням директора, розповсюджувала рекламні буклети. Це займало 30 хвилин робочого часу. Таке розповсюдження вона робила один раз на місяць 3-4 рази

Поясненнями свідка ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що з вересня 2016 року вона працювала в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді чергового адміністратора. Працюючи на посаді чергового адміністратора, вона вела журнал обліку відвідувачів центру, відповідала на телефонні дзвінки, розповсюджувала буклети у транспорті, на вулиці та виконувала інші доручення директора. ЇЇ місце роботи знаходилося в приміщенні центру, у неї був стілець, стіл. Про роботу поза межами центра вона зазначала у звіті. Відомості про відпрацьовані години до табелю вносила ОСОБА_11 . Під час її роботи в центрі другого адміністратора не було. ОСОБА_13 та ОСОБА_19 їй не відомі.

Поясненнями свідка ОСОБА_24 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з осені 2014 року працює адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 » м. Слов`янська. З осені 2015 року в кафе була працевлаштована ОСОБА_13 , яка почала працювати в кафе на посаді помічника повара, а потім була переведена на посаду бармена. Робочій день її був з 10.00год. до 23.00год. та графік був 3 на 3, 5 на 5 або 7 на 7. ОСОБА_13 працювала цілий робочий день, а іноді декілька годин на день. Більш конкретно вона сказати не може, бо не пам`ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що з вересня 2010 року по теперішній час вона працює в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді бухгалтера. Прізвища ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона пам`ятає, оскільки бачила їх в документах, але, чи бачила вона останніх особисто, - не пам`ятає, як не пам`ятає й графік та режим їх роботи. Табель заповнювала ОСОБА_11 , а затверджував директор ОСОБА_10 . Посилань на дистанційне відвідування робочого місця ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в табелі не було.

Поясненнями свідка ОСОБА_25 , яка в судовому засіданні пояснила, що з 2009 року до 2015 або 2016 року, більш точно вона не пам`ятає, вона працювала в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями на посаді прибиральниці. Про ОСОБА_12 їй хтось казав, що остання працює адміністратором, але вона її в центрі ні коли не бачила, так саме, як і ОСОБА_13 , яку вона взагалі не знала. Хто в центрі працював адміністратором вона не знає або не пам`ятає.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що вона працювала в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями на посаді адміністратора. До її обов`язків входило оформлення документації на клієнтів центру, розповсюдження реклами, заповнення журналів обліку, супровід екскурсій. З ранку вона приходила до директора, отримувала завдання на день та йшла виконувати його за межами центру. Як саме вона розповсюджувала буклети, вона не пам`ятає, але припускає, що це займало весь день. Контроль за виконанням нею службових обов`язків здійснював безпосередньо ОСОБА_10 . Під час роботи в центрі вона навчалася в медичному університеті на денній формі навчання в м. Краматорську та м. Слов`янську. ЇЇ навчання та робота не заважали один одному, але вона не пам`ятає як їй це вдавалося. Заробітну платню вона отримувала на банківську картку. Чи передавала вона картку ОСОБА_10 або ОСОБА_11 , вона не пам`ятає. З останніми у неї були лише робочі стосунки.

Поясненнями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що з 2015 року по 2016 рік вона працювала в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді чергового адміністратора. Під час прийому на роботу її ознайомили з посадовими обов`язками адміністратора. Працюючи на вказаній посаді, вона займалась розповсюджуванням рекламних буклетів та інформації про центр. Свого окремого місця роботи в приміщенні центру у неї не було та в приміщенні центру вона ні коли не працювала. З іншими працівниками центру відносин не підтримувала. Про проведення будь яких робочих нарад вона не пам`ятає. Інші обов`язки чергового адміністратора та загальну кількість працівників центру, в тому числі й адміністраторів, не знає. Графік її роботи був з 8-00 до 17-00. Зранку вона забирала рекламні буклети у директора центру та направлялася розповсюджувати їх по містам Донецької області: Слов`янську, Краматорську, Дружківці, Костянтинівці, Лиману, Святогірську й іншим городам області, на які вказував останній. У вечірній час вона звітувала директору центру за телефоном та повідомляла його про виконаний обсяг роботи. Вартість проїзду до вказаних міст вона сплачувала за власний рахунок, відрядження не оформлювалися, компенсація витрат не здійснювалася. Чому з цього питання вона не зверталася до директора, пояснити не може. Окрім того, вказала, що у вільний від роботи час вона працювала у барі « ІНФОРМАЦІЯ_14 » барменом. В період роботи в центрі вона в барі не працювала. Особисто з ОСОБА_12 вона не знайома, але чула про останню під час роботи в центрі. Заробітну плату вона отримувала на банківську картку. Припускає, що вона могла декілька разів передавати ОСОБА_11 банківську картку для того, щоб остання зняла гроші в банкоматі та передала їх її (свідка) матері, яка проживала в одному районі з ОСОБА_11 . При цьому, показала на запитання суду, що з ОСОБА_11 вона перебувала суттєво у робочих стосунках.

Прокурором заявлено клопотання про дослідження показань свідків ОСОБА_26 , та ОСОБА_27 , що надані останніми в судовому засіданні під час розгляду справи іншим складом суду. Задовольняючи вказане клопотання, суд приймає до уваги той факт, що явка вказаних свідків до судового засідання не є можливою через не встановлення їх місця перебування. При цьому, судом вжито всіх можливих заходів задля забезпечення явки останніх, про що вказують докази, які містяться в матеріалах справи, що цілком погоджується з правовою позицією, висловленою ВС у постанові від 14 січня 2025 року по справі №335/10825/16.

З аудіозапису судового засідання від 06.02.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_26 пояснив: що він працює барменом в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 » м. Слов`янська. На початку 2015 року він познайомився з ОСОБА_13 , яка почала працювати в кафе на посаді помічника повара, приблизно через три-чотири місяця вона почала стажуватися на посаді бармена кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 ». Наприкінці 2015 року вона вже працювала на посаді бармена повний тиждень, по-черзі зі свідком ОСОБА_26 , який також працював повний тиждень, інших барменів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 » не було. Крім того, вказав, що часи роботи були з 10- 00 до 23 -00, але інколи були можливі варіанти, коли бармени мінялися змінами, відлучалися на декілька годин, або виходили на допомогу один одному у вечірні часи.

Так, з аудіозапису судового засідання від 11.12.2017 року вбачається, що свідок ОСОБА_27 пояснив, що з лютого 2015р. по серпень 2016 року він працював в ІНФОРМАЦІЯ_10 та молоді з функціональними обмеженнями на посаді двірника та займався ремонтом обладнання центру. Підтвердити або спростувати інформацію про роботу чергових адміністраторів центру за прізвищами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 він не може, оскільки з працівниками центру практично не спілкувався, працював на вулиці і робочого місця у будівлі центру у нього не було. За власною ініціативою, за згодою директора, розповсюджував рекламні буклети.

Окрім того, вина обвинувачених підтверджується письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом, а саме:

витягом з єдиного реєстру кримінальних проваджень від 28.07.2016р., з якого вбачається, що службові особи Комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавали завідомо неправдиві відомості в офіційних документах, внаслідок чого заволоділи чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем з жовтня 2015р. по серпень 2016 року; т.1 а.с. 115-118

заявою ОСОБА_28 , яка звертається до правоохоронних органів з вимогою про притягнення до відповідальності директора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 у зв`язку із нарахуванням та виплатою бюджетних грошей працівникам, які не працюють у центрі; т.1 а.с. 119

наказом директора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 №10/б від 31.07.2015 року про прийняття на роботу на посаду чергового адміністратора ОСОБА_12 з 03.08.2015 року та наказом №19/б від 26.07.2016 року про звільнення ОСОБА_12 з посади за власним бажанням; т.1 а.с. 120-122

посадовою інструкцією адміністратора чергового ОСОБА_12 , затвердженою директором центру 31.07.2015 року, відповідно до якої визначено обов`язки чергового адміністратору. Аналіз вказаних обов`язків призводить до висновку про виконання черговим своїх обов`язків та адміністративно розпорядчих функцій безпосередньо в приміщенні центру; т.1 а.с. 122

наказом директора ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 №11/б від 31.07.2015 року про прийняття на роботу на посаду чергового адміністратора ОСОБА_13 з 03.08.2015 року, та наказом №22/б від 19.09.2016 року про звільнення ОСОБА_13 з посади за власним бажанням т.1; а.с. 123-124

посадовою інструкцією адміністратора чергового ОСОБА_13 , затвердженою директором центру 31.07.2015 року, відповідно до якої черговий адміністратор повинен виконувати свої обов`язки та адміністративно розпорядчі функції безпосередньо в приміщенні центру; т.1 а.с. 125

листом приватного підприємця ОСОБА_29 від 27.09.2016 року на запит слідчого, з якої вбачається, що ОСОБА_13 працює на посаді бармена з жовтня 2015 року по теперішній час за графіком сім робочих днів сім вихідних; т.1. а.с. 127

протоколом огляду соціальних мереж від 07.10.2016 року з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_13 працює барменом в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 »; т.1 а.с. 128-134

посадовою інструкцією завідуючої господарством ОСОБА_11 , яка була затверджена директором центру ОСОБА_10 11.03.2013року, з якої вбачається, що завідуюча господарством зобов`язана складати та вести табель обліку робочого часу та виконувати інші адміністративно розпорядчі функції; а також несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання обов`язків. т.1 а.с. 135

табелями обліку робочого часу, з серпня 2015 року по серпень 2016 року, які заповнювалися обвинуваченою ОСОБА_11 та затверджувалися обвинуваченим ОСОБА_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нібито працювали повний восьми годинний робочий день; т.1 а.с. 136-150

розрахунковими відомостями заробітної плати з серпня 2015 року по серпень 2016 року, які заповнювалися відповідно до табелів обліку робочого часу, з яких вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щомісячно нараховувалася заробітна плата відповідно до штатного розкладу за восьми годинний робочий день; т.1. а.с. 151-176

штатним розписом, який затверджений 01.05.2016р., відповідно до якого посадовий оклад адміністратора чергового з 01.01.2015 року складає 2506грн., з 01.09.2015 року складає 1413грн., з 01.12.2015 року складає 1514грн., 01.05.2016 року складає 1612грн.; т.1 а.с. 177-180

графіком відпусток за 2016 рік, складеним обвинуваченою ОСОБА_11 та затвердженим обвинуваченим ОСОБА_10 від 05.01.2016 року, у якому відсутні підписи чергових адміністраторів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; т.1 а.с. 181-182

листом директора центру ОСОБА_10 №14 від 16.03.2016 року, яким він повідомляє генерального директора КП ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_30 , що у центрі працює 10 осіб персоналу з п`ятиденним робочим тижнем з 08.00 до 17.00 год.; т.1 а.с. 183

листом ректора ІНФОРМАЦІЯ_16 №75д/2016 від 27.09.2016р., відповідно до якого ОСОБА_12 навчається на третьому курсі університету за контрактом з денною формою навчання за спеціальністю «Лікувальна справа»;т.1 а.с. 184

відомостями обліку відвідування занять студентів 12 групи ІІ курсу медичного факультету денної форми навчання першого та другого семестрів 2015-2016 року, де навчається ОСОБА_12 , з яких вбачається, що вона відвідувала учбовий заклад відповідно до розкладу занять; т.1 а.с. 187-226

довідкою Головної державної фінансової інспекції в Донецькій області від 30.09.2016 року про перевірку ІНФОРМАЦІЯ_17 та молоді з функціональними обмеженнями, з якої вбачається, що в особовій справі ОСОБА_13 відсутня її заява про прийняття на роботу, з жовтня 2015 року ОСОБА_13 працює барменом кафе « ІНФОРМАЦІЯ_14 », відповідно до пояснень ОСОБА_12 вона не працює у центрі реабілітації з жовтня 2015 року, оскільки навчається на 3 курсі денного відділення ІНФОРМАЦІЯ_16 , з серпня 2015 року по серпень 2016 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нарахована та сплачена заробітна плата на загальну суму 50137,33грн. шляхом перерахування коштів на особисті рахунки вказаних осіб. Крім того, в довідці зазначено, що з пояснень директора центру ОСОБА_10 інспекторам стало відомо, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не працюють в центрі реабілітації з часу працевлаштування з серпня 2015 року по серпень 2016 року, а їх платіжні картки знаходяться у директора центру;т.1 а.с. 227-232

висновком судово-економічної експертизи №1480 від 18.11 2016 року, відповідно до якого розмір грошових коштів, які були нараховані та перераховані співробітникам КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та внаслідок чого було сплачено єдиний соціальний внесок, складає 61059,67грн. ОСОБА_13 у період часу з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року складає 23266,77грн. ОСОБА_12 у період часу з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року складає 21538,56 грн., зайве проведення нарахувань та перерахувань єдиного внеску за період 01.10.2015 року по 31.08.2016 року складає 16254,34грн.; вартість дослідження складає 10592 гр .т.1 а.с. 239-246

протоколом огляду від 07.11.2016 року відео диску з фотознімками з камер зовнішнього спостереження банкомату за яким встановлено, що транзакції та зняття грошей з рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , в період з 01.07.2015р. по 19.10.2016 року здійснював обвинувачений ОСОБА_10 , зняття грошей з рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , в період з 01.07.2015р. по 19.10.2016 року здійснювала обвинувачена ОСОБА_11 . Наявний факт також підтверджується виписками з карткового рахунку ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (том 2 а.с. 26-29)

Протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів від 03.11.2016 року, за яким були досліджені зазначені виписки з карткових рахунків та звірини з фотознімками та часом зняття грошей з банкомату; (том 2 а.с. 34-41)

Також в судовому засіданні досліджено вищевказаний диск, на якому містяться зображення з камер зовнішнього спостереження банкомату т. 2 а.с. 42

Особовою карткою працівника та особовим листком з обліку кадрів на ОСОБА_13 , які містять її заяву про згоду на обробку персональних даних; заяву про прийняття на роботу до комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 31.07.2015 року; диплом молодшого спеціаліста серії Е15 №100051 від 30.06.2015 року за спеціальністю «Лікувальна справа»; заяву про застосування податкової соціальної пільги; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ; заяву про звільнення за власним бажанням від 28.07.2016 року; Т.2. а.с.47-57

Особовою карткою працівника та особовим листком з обліку кадрів на ОСОБА_12 , які містять її заяву про згоду на обробку персональних даних; заяву про прийняття на роботу до комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 31.07.2015 року; диплом серії НК №36866951 від 01.07.2009 року про повну вищу освіту за спеціальністю «Дефектологія»; заяву про застосування податкової соціальної пільги; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ; заяву про звільнення за власним бажанням від 18.07.2016 року; т.2. а.с. 58-72

посадовою інструкцією «завідувача господарством» від 11.02.2013 року ОСОБА_11 , за якою визначені її функціональні обов`язки; т.2 а.с. 73

розпорядженням Голови ІНФОРМАЦІЯ_3 №102кс від 03.12.2012року та контрактом з директором комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 03.12.2012року, за яким ОСОБА_10 призначений на посаду директора комунального закладу строком на один рік з 03.12.2012року по 02.12.2013року; т.2 а.с. 74-76

розпорядженням Голови ІНФОРМАЦІЯ_3 №102кс від 18.05.2016року та контрактом з директором комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за яким ОСОБА_10 призначений на посаду директора комунального закладу строком на один рік з 19.05.2016 року по 18.05.2017 року; т.2. а.с. 77-84

правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » м. Слов`янська, за яким визначені основні обов`язки працівників та адміністрації центру, визначений режим роботи закладу; т.2. а.с. 84-87

висновком судово-почеркознавчої експертизи №2/6-69 від 05.12.2016 року, відповідно до якого, підписи від імені ОСОБА_10 в розрахункових відомостях з/плати за період з серпня 2015 року до серпня 2016 року, у графі праворуч біля «Затверджую: Директор»; - табелях учета робочого часу за період з серпня 2015 року до серпня 2016 року, у графі праворуч біля «Директор»; - штатному розпису з 01.01.2015р., у графі праворуч біля «Директор»; - штатному розпису з 01.09.2015р., у графі праворуч біля «Директор»; - штатному розпису з 01.12,2015 р., у графі праворуч біля «Директор»; - штатному розпису з 01.05,2016р., у графі праворуч біля «Директор»; - звіті адміністратора чергового ОСОБА_12 за виконану роботу в серпні - грудні 2015 року, у графі праворуч біля «Директор»; - звіті адміністратора чергового ОСОБА_12 за виконану роботу в січні - липні 2016 року, у графі праворуч біля «Директор»; - звіті про виконану роботу за 2015 рік адміністратора чергового, у графі праворуч біля «Директор»; - звіті про виконану роботу за 2016 рік адміністратора чергового, у графі праворуч біля «Директор»; - посадової інструкції затвердженої 03.01.2013 року «бухгалтера провідного» ОСОБА_15 , у графі праворуч біля «Директор»; - посадової інструкції затвердженої 31.07.2015 року «адміністратора чергового» ОСОБА_12 , у праворуч біля графі «Директор»; - посадової інструкції затвердженої 31.07.2015 року «адміністратора чергового» ОСОБА_13 , у графі праворуч біля «Директор»; - посадової інструкції затвердженої 11.02.2013 року «завідувача господарством» ОСОБА_11 , у графі праворуч біля «Директор»; - трудової книжки на ім`я ОСОБА_12 від 05.05.2014р., на четвертій сторінці трудової книжки у графі праворуч біля «Директор», ймовірно виконані ОСОБА_10 . Ймовірна форма висновку обумовлена тим, що об`єктами дослідження є підписи простої будови, які виконані конструктивно простими рухами та мають низьку інформаційну значимість. Виявити більшу кількість ідентифікаційних ознак необхідних для категоричного висновку не вдалося через малий обсяг графічної інформації, який міститься в підписах, обумовлених її стислістю і простотою будови; т. 2 а.с. 94-104

висновком судово-почеркознавчої експертизи №2/6-72 від 30.11.2016 року, відповідно до якого, підписи від імені ОСОБА_11 в табелях обліку робочого часу з серпня 2015 року по серпень 2016 року, в посадової інструкції «завідуюча господарством» затвердженої 03.01.2013р. в графі «ознайомлений» виконані ОСОБА_11 ; т.2. а.с. 109-115

листом відповіддю №39 від 21.10.2016 року директора комунальної установи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про відсутність документації та обліку виконаних робіт черговими адміністраторами;

висновком судово-почеркознавчої експертизи №2/6-70 від 28.11.2016 року, відповідно до якого підпис у звіті про виконану роботу за 2015 рік адміністратора чергового у графі «Виконавець» адміністратор черговий» виконані ОСОБА_13 . Підпис у звіті про виконану роботу за 2016 рік адміністратора чергового у графі «Виконавець» адміністратор черговий» виконані ОСОБА_13 . Підпис у посадової інструкції затвердженої 31.07.2015 року «адміністратора чергового» ОСОБА_13 у графі «Ознайомлений» виконаний ОСОБА_13 т.2 а.с. 148-151

висновком судово-почеркознавчої експертизи №2/6-71 від 28.11.2016 року, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_12 в посадовій інструкції затвердженій 31.07.2015року «адміністратора чергового ОСОБА_12 » у графі «Ознайомлений», в звіті адміністратора чергового ОСОБА_12 за виконану роботу в січні - липні 2016 року біля дати «29 липня 2016 р.», в звіті адміністратора чергового ОСОБА_12 за виконану роботу в серпні - грудні 2015 року, біля дати «31 грудня 2015 р.», ймовірно виконані ОСОБА_12 . Ймовірна форма висновку обумовлена тим, що об`єктами дослідження є підписи простої будови, які складаються з першої букви прізвища та розчерку, які виконані конструктивно простими рухами та мають низьку інформаційну значимість. Дослідження також ускладнилося великою варіаційність підписів ОСОБА_12 . Виявити більшу кількість ідентифікаційних ознак необхідних для категоричного висновку не вдалося через малий обсяг графічної інформації, який міститься в підписах, обумовлених її стислістю і простотою будови. Т.2 а.с. 154-158

Суд критично ставиться до пояснень обвинувачених, що вони не приймав участь у вчиненні кримінальних правопорушень, та про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повний робочий день працювали та отримували заробітну плату.

Суд розцінює позицію обвинувачених, як спосіб ухилитися від відповідальності за вчиненні правопорушення, вважає її непослідовною та суперечливою, як таку, що повністю спростовуються доказами по справі.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , вбачається, що впродовж 205-2016 роках вони, як працівники центру, вимушені були виконувати роботу адміністраторів, при цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як адміністраторів центру, вони на роботі ні коли не бачили та не були з ними знайомі.

Про відсутність фактів зустрічі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в приміщенні центру також вказує й свідок ОСОБА_20 , яка тривалий час регулярно відвідувала центр у якості клієнтки, та саме адміністратори повинні були її зустрічати та комунікувати з нею.

Позицію обвинувачених також спростовують й показання свідка ОСОБА_15 про те, що прізвища ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона пам`ятає, оскільки бачила їх в документах, але, не може згадати, чи бачила вона останніх особисто. При цьому, суд звертає увагу на той факт, що свідок обіймала посаду головного бухгалтера підприємства, що вказує на її високий рівень професійної обізнаності, тобто остання повинна була знати вказаних працівників у обличчя та контактувати з ними.

Разом з тим, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_31 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що з лютого 2013 року вона працювала в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та молоді з функціональними обмеженнями на посаді медичної сестри. Підтвердила факт того, що черговий адміністратор ОСОБА_12 працювала у центрі з літа 2014 року по вересень 2016 року, а черговий адміністратор ОСОБА_13 працювала в центрі з 2015 року до літа 2016 року. Вони виконували свої функціональні обов`язки, заповняли документацію центру, приймали відвідувачів центру, а також виконували роботу поза межами центру по розповсюдженню рекламних буклетів в організаціях та установах м. Слов`янська.

Вказані показанні в повній мірі спростовуються сукупністю інших доказів по справі, а саме, письмовими доказам, показаннями вищевказаних свідків, у тому числі й показаннями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які наполягали, що в приміщенні центру вони не працювали, а відтак, не могли приймати відвідувачів центру. Крім того, суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_31 в судому засіданні вказала про її дружні стосунки з обвинуваченими, що також викликає сумніви у їх об`єктивності.

Суд не приймає до уваги вищевказані показання свідка ОСОБА_12 , як такі, що є непослідовними, нелогічними та такими, що спростовуються іншими доказами по справі.

Так, згідно з листом ректора ІНФОРМАЦІЯ_16 №75д/2016 від 27.09.2016р., вбачається, що ОСОБА_12 навчається на третьому курсі університету за контрактом з денною формою навчання за спеціальністю «Лікувальна справа»;т.1 а.с. 184, що, в сукупності з іншими доказами по справі, повністю спростовує достовірність інформації (а також й позиції обвинувачених) відображеної в табелях обліку робочого часу, з серпня 2015 року по серпень 2016 року, які заповнювалися обвинуваченою ОСОБА_11 та затверджувалися обвинуваченим ОСОБА_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нібито працювали повний восьми годинний робочий день

В даному випадку суд надає вірі саме листу ректора ІНФОРМАЦІЯ_16 №75д/2016 від 27.09.2016р., оскільки він ґрунтується на відомостями обліку відвідування занять студентів 12 групи ІІ курсу медичного факультету (т.1 а.с. 187-226), погоджується з іншими доказами по справі, підписаний двома посадовими особами, має вихідний номер, виготовлений на офіційному бланку університету. При цьому, стороною захисту не надано жодного доказу на спростування достовірності цього доказу, так саме, як і не заявлено відповідного клопотання про витребування таких доказів.

За вищевказаного обґрунтування суд не приймає заперечення адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про необґрунтованість доказу у вигляді вищевказаного листа №75д/2016 від 27.09.2016р. та вважає спростованою позицію обвинувачених про те, що ОСОБА_19 виконувала свої посадові обов`язки впродовж всього робочого часу.

Суд не приймає до уваги вищезазначені показання свідка ОСОБА_13 , оскільки показання останньої є непослідовними, нелогічними та такими, що спростовуються іншими доказами по справі.

Так, згідно з листом приватного підприємця ОСОБА_29 від 27.09.2016 року, вбачається, що ОСОБА_13 працювала на посаді бармена з жовтня 2015 року по теперішній час за графіком сім робочих днів сім вихідних; т.1. а.с. 127

Вказаний доказ повністю спростовує достовірність інформації (а також й позицію обвинувачених) відображеної в табелях обліку робочого часу, з серпня 2015 року по серпень 2016 року, які заповнювалися обвинуваченою ОСОБА_11 та затверджувалися обвинуваченим ОСОБА_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нібито працювали повний восьми годинний робочий день

В даному випадку суд надає вірі, як доказу саме листу приватного підприємця ОСОБА_29 від 27.09.2016 року оскільки він у повній мір погоджується з показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_24 , іншими доказаним по справі, підписаний відповідною особою, виготовлений у паперовому вигляді. При цьому, стороною захисту не надано жодного доказу на спростування достовірності цього доказу, так саме, як і не заявлено відповідного клопотання про витребування таких доказів.

Аналіз змісту показань свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_24 , вказує, що в інкримінований період в барі працювало лише два бармени, одним з яких була ОСОБА_13 ; часи роботи з 10-00 до 23-00 год., а відтак, в день відпочинку іншого бармену ОСОБА_13 повинна була відпрацювати весь день, що, з урахуванням графіку роботи 3 на 3, 5 на 5 або 7 на 7, повністю унеможливлювало одночасне поєднання ОСОБА_13 роботи в центрі та в барі, оскільки це призвело б до роботи іншого бармену без вихідних.

За вищевказаного обґрунтування суд не приймає заперечення адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про необґрунтованість доказу у вигляді листа приватного підприємця ОСОБА_29 та вважає спростованою позицію обвинувачених про те, що ОСОБА_13 виконувала свої посадові обов`язки впродовж всього робочого часу.

Суд звертає увагу, що в ситуації, коли ОСОБА_13 ОСОБА_12 отримуючи заробітну платню в мінімальному розмірі, про що свідчить штатний розпис від 01.05.2016 р., питання компенсування витрат та проїзд або оформлення відряджень не порушували, показання обвинуваченого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_13 ОСОБА_12 в тій частині, що останні витрачали власні гроші на оплату вартісних поїздок до інших міст Донецької області для розповсюджування рекламних буклетів, є нелогічними та свідчать про те, що вказані свідки взагалі не виконували такої роботи, оскільки вартість проїзду складала більшу частину їх заробітної плати.

З показань свідка ОСОБА_27 вбачається, що останній декілька разів виконував обов`язок адміністратора щодо розповсюджування рекламних буклетів, що, на думку суду, вказує на реальну відсутність виконання такої роботи ОСОБА_13 ОСОБА_12 у інкримінований період.

На користь вказаного висновку також слугують і показання свідка ОСОБА_23 , яка, почавши роботу на посаді адміністратора після інкримінованих подій, не лише розповсюджувала рекламні буклети, а виконувала великий обсяг іншої роботи в приміщенні центру, маючи постійне місце роботи, що вказує на суттєву розбіжність в умовах праці та кола службових обов`язків.

Показання ОСОБА_13 про те, що вона могла передати свою банківську картку ОСОБА_11 для зняття грошей та подальшої передачі матері свідка, є алогічними, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_13 показала, що протягом всього робочого дня вона розповсюджувала рекламні буклети поза межами центру, а відтак, на думку суду, остання мала більше можливостей скористатися банкоматом та передати матері вже самі гроші, ніж передавати картку ОСОБА_11 , з якою у свідка склалися сугубо робочі сосунки та з якою свідок спілкувалася лише декілька разів, що вбачається з показань самого свідка та обвинуваченої

Позиція обвинувачених про те, що вони не знімали гроші з банківських карток ОСОБА_13 та ОСОБА_12 цілком спростовуються протоколом огляду від 07.11.2016 року відео диску з фотознімками з камер зовнішнього спостереження банкомату ( том 2 а.с. 26-29), а також досліджених у судовому засіданні фотознімків, на яких чітко відображені обличчя обвинувачених під час зняття грошей в банкоматі.

Щодо позиції сторони захисту про відсутність по справі доказів попередньої змови, суд зазначає наступне.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року визначено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.12.2020 у справі № 464/710/18, домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети.

Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Таку домовленість (або змову) може бути досягнуто лише шляхом обміну інформацією між учасниками і лише до моменту виконання його об`єктивної сторони. Хоча інформація може бути виражена не лише у вербальній формі, але й жестами та діями, але у будь-якому разі має бути доведено, що до початку вчинення злочину такий обмін інформацією відбувся, без чого не можна вважати, що між учасниками досягнуто домовленості (тобто змови).

Таким чином, будь-який обмін інформацією (вербальний чи невербальний) має не залишати сумнівів у тому, що між учасниками спілкування досягнуто домовленості про вчинення певного злочину.

В даному випадку працевлаштування ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; внесення ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 недостовірної інформації до табелів обліку робочого часу, підписання та затвердження цих табелів як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_10 , а також використання останніми грошей у вигляді заробітної плати ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , у повній мірі вказує на узгодженість дій обвинувачених, наявності у них спільного умислу, домовленості на спільне вчинення кримінального правопорушення та наміру діяти для досягнення спільної злочинної мети, що і є ознаками вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто події кримінального правопорушення мали місце, і провина обвинувачених повністю доведена, протиправні дії обвинувачених:

- ОСОБА_10 кваліфіковані вірно, оскільки, він умисно видав завідомо неправдиві офіційні документи, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, та умисно заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України;

- ОСОБА_11 кваліфіковані вірно оскільки, вона умисно видала завідомо неправдиві офіційні документи, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, та умисно заволоділа чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України;

При визначені міри покарання суд застосовує норми ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

01.07.2020 набрали чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року.

Згідно з п. 6 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» - у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії нетяжких злочинів за ч. 1 ст. 366 КК України та тяжких злочинів за ч. 3 ст. 191 КК України, особу винного, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра. Обставин які обтяжують або пом`якшують покарання в судовому засіданні не встановлено;

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_11 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії нетяжких злочинів за ч. 1 ст. 366 КК України та тяжких злочинів за ч. 3 ст. 191 КК України, особу винної, яка раніше не судима, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра. Обставин які обтяжують або пом`якшують покарання в судовому засіданні не встановлено;

Враховуючи наведене, при сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особи обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд приходить до переконання про те, що обвинуваченим необхідно призначити покарання, у виді обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади з господарськими та адміністративно розпорядчими функціями, оскільки воно буде сприяти їх виправленню та попередженню від скоєння нових правопорушень, буде необхідним та достатнім.

Підстав для застосування вимог ст. 69,75 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, за ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

В постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 760/18016/15-к зазначено, що звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.

Під час судового розгляду обвинуваченим було роз`яснено право заявити клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Однак, такого клопотання від них не надійшло.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції на час вчинення), було передбачено покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, був вчинений відповідно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у 2015 року, і на час постановлення вироку у справі минуло більше трьох років, обвинувачених слід звільнити від призначеного судом покарання за вказаною статтею згідно з ч. 5 ст. 74 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь держави слід стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз: судово-економічної експертизи №1480 від 18.11.2016 року в сумі 10592 грн.; судово-почеркознавчої експертизи №2/6-69 від 05.12.2016 року в сумі 3521,60 грн.; судово-почеркознавчої експертизи №2/6-72 від 30.11.2016 року в сумі 1100,50 грн.. Всього 15214,10 грн. (15214,10:2=7607,05 грн.) по 7607,05 грн. з кожного обвинуваченого.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не обирати.

Крім цього, суд, з врахуванням положень ч. 4 ст. 174 КПК України, вважає необхідним скасувати арешт майна.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 369,370,373, 374, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України та на підставі цього закон призначити покарання в вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з господарськими та адміністративно розпорядчими функціями строком на один рік, звільнивши від призначеного судом основного та додаткового покарання за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та на підставі цього закон призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з господарськими та адміністративно розпорядчими функціями строком на два року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 7607,05 грн.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та на підставі цього закон призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з господарськими та адміністративно розпорядчими функціями строком на один рік, звільнивши її від призначеного судом основного та додаткового покарання за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та на підставі цього закон призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з господарськими та адміністративно розпорядчими функціями строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 7607,05 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 09 березня 2017 року, на 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , - скасувати.

Речові докази по справі: відео диск з фотознімками та записом з камер зовнішнього спостереження банкоматів зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1