Справа № 438/9/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/217/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у кримінальних провадженнях, № 00001139 від 17 грудня 2024 року, та № 0000005 від 08 січня 2025 року, про обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, не військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, раніше судимого востаннє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 1 липня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 1 ст.358 України у виді 1 (одного) року і 2 (двох) місяців обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяців обмеження волі;

- за ч. 1 ст.125 КК України у виді 160 годин громадських робіт.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України, з урахуванням положень п.5 ч.1 ст.72 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду Львівської області від 1 липня 2024 року, визначено ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді 1 (одного) року і 9 (дев`яти) місяців обмеження волі.

Строк покарання слід обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2024 року у справі № 438/2226/24 (провадження № 1-кс/438/190/2024), на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року.

Речові докази: паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданий до камери зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області слід знищити.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави на відшкодування витрати за проведення судово-технічної експертизи документів, у сумі 3183,60 грн. (висновки експерта: № СЕ-19/107-24/13452-ДД від 19 грудня 2024 року).

DVD-диск із записом подій 16 грудня 2024 року - залишено у матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку, ОСОБА_6 11 грудня 2024 року приблизно о 10:00, перебуваючи поблизу будинку № 69 по вулиці Трускавецькій у місті Бориславі, побачив паспорт громадянина України та вирішив незаконно тим заволодіти з метою подальшого підроблення та використання в особистих інтересах.

У цей час, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, підняв із землі паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, при цьому не вчинивши жодних дій для його повернення, незаконно заволодівши вказаним паспортом громадянина України покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 3 статті 357 КК України, а саме незаконне заволодіння паспортом.

У подальшому, ОСОБА_6 11 грудня 2024 року, приблизно о 16:30, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, яким він напередодні незаконно заволодів, з метою подальшого його використання, вирішив умисно підробити офіційний документ, а саме паспорт громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно з підпунктом а пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 вересня 1992 року № 2503-Х11, шляхом вклеювання у ньому власної фотографії, з метою його подальшого використання як документа, що посвідчує його особу.

Для цього, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , власноруч видалив фотокартку останнього з першої та третьої сторінки паспорта та вклеїв гуди свої фотокартки, чим підробив офіційний документ, який надає права, видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його подальшого використання.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 358 КК України, а саме підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання.

Окрім цього, 16 грудня 2024 року близько 13:30 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку 6, по вулиці Сосюри у місті Бориславі Львівської області на виконання законної вимоги працівника Національної поліції України, щодо пред`явлення документу, який посвідчує особу останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, є підробленим внаслідок вклеювання на першій та третій сторінці фотокартки ОСОБА_6 , замість фотографії ОСОБА_10 , представився останнім та пред`явив працівнику Національної поліції завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості з метою посвідчення його особи.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Крім того, 7 січня 2025 року, близько 11:30 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку 53, на вулиці Володимира Великого, у місті Бориславі, Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_11 , у ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, ОСОБА_6 перебуваючи обличчям до ОСОБА_11 , кулаком своєї правої руки, умисно, наніс йому один удар в обличчя, а саме в ділянку його лівого ока, в результаті чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, що відноситься до легкого ступеня тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, а саме заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись із вироком суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бориславського міського суду Львівської області від 23.01.2025 стосовно ОСОБА_6 за ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 125 КК України змінити в частині вирішення долі речового доказу у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу - паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданого до камери зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Зазначити, що речовий доказ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Зазначає, що речовий доказ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є документом та відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мав би залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи долю речового доказу - паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановив знищити такий, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України. Зазначене порушення є таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення долі речового доказу.

Обвинувачений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_8 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так документи, відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішує суд під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зокрема в п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що документи, які є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Аналогічні положення закріплені в п.п. 5 п.56 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної Прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ, ДСА України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, згідно положень якого у вироку повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому, документи, які є речовими доказами,залишаються у справі протягом усього строку їх зберігання. Зацікавленим особам, підприємствам, установам і організаціям за їх клопотанням видаються копії цих документів.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, зокрема, повинен вирішити, що належить вчинити з речовими доказами. У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, відповідно до п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України, зазначається рішення щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, визнаний речовим доказом.

Судом першої інстанції визнано доведеним, ОСОБА_6 11 грудня 2024 року приблизно о 10:00, перебуваючи поблизу будинку № 69 по вулиці Трускавецькій у місті Бориславі, побачив паспорт громадянина України та вирішив незаконно тим заволодіти з метою подальшого підроблення та використання в особистих інтересах.

У цей час, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, підняв із землі паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, при цьому не вчинивши жодних дій для його повернення, незаконно заволодівши вказаним паспортом громадянина України покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, ОСОБА_6 11 грудня 2024 року, приблизно о 16:30, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи при собі паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, яким він напередодні незаконно заволодів, з метою подальшого його використання, вирішив умисно підробити офіційний документ, а саме паспорт громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно з підпунктом а пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 вересня 1992 року № 2503-Х11, шляхом вклеювання у ньому власної фотографії, з метою його подальшого використання як документа, що посвідчує його особу.

Для цього, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , власноруч видалив фотокартку останнього з першої та третьої сторінки паспорта та вклеїв гуди свої фотокартки, чим підробив офіційний документ, який надає права, видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його подальшого використання.

Окрім цього, 16 грудня 2024 року близько 13:30 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку 6, по вулиці Сосюри у місті Бориславі Львівської області на виконання законної вимоги працівника Національної поліції України, щодо пред`явлення документу, який посвідчує особу останнього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи що паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, є підробленим внаслідок вклеювання на першій та третій сторінці фотокартки ОСОБА_6 , замість фотографії ОСОБА_10 , представився останнім та пред`явив працівнику Національної поліції завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості з метою посвідчення його особи.

Відтак з наведених обставин вбачається, що речовий доказ, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, є документом та відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мало б залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу зберігання.

Суд першої інстанції, вирішуючи долю речових доказів, зокрема паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 15 лютого 2005 року, постановив знищити такий, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Дане порушення є таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення долі речового доказу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст.408 КПК України, змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У даному випадку становище обвинуваченого не погіршується, оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення в частині вирішення долі речового доказу, а саме про залишення такого в матеріалах кримінального провадження, що не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, які відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, про те, що висновок суду, викладений у судовому рішенні, містить істотні суперечності, що є вагомою підставою для зміни вироку суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу - паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданого до камери зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Речовий доказ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4