Справа №: 398/3137/23
провадження №: 1-кп/398/119/25
ВИРОК

Іменем України

"22" квітня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 01.08.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Олександрії Кіровоградської області, громадянки України, яка не працює, розлучена, має на утриманні 3 малолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2022 року, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_3 за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно розмістила оголошення на сайті «Blablacar» про надання послуг з перевезення пасажирів.

У подальшому, ОСОБА_3 , з метою протиправного заволодіння грошовими коштами користувачів сайту «Blablacar» шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за допомогою невстановленої комп`ютерної техніки та мобільних терміналів, підключених до всесвітньої мережі Інтернет через мобільних операторів стільникового зв`язку, розміщувала оголошення про надання послуг щодо поїздок, які не мала наміру надавати після оплати замовлених послуг з автоперевезення.

Так, 31.12.2022, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на шахрайство, шляхом обману, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, під час листування у соціальній мережі «Телеграм» з номеру мобільного № НОМЕР_1 нібито від перевізника, повідомила, що працює тільки оплатою на картку, оскільки перед посадкою до автоперевізника необхідно сформувати електронний білет для пред`явлення його водієві. Після цього ОСОБА_3 відправила потерпілому ОСОБА_8 реквізити банківської карти АТ «Спортбанк» № НОМЕР_2 для здійснення оплати за поїздку в сумі 1400 грн, які потерпілий ОСОБА_8 відправив на банківську карту АТ «Спортбанк» № НОМЕР_2 через платіжний термінал АТ «Монобанк».Після цього ОСОБА_3 повідомила потерпілого ОСОБА_8 про те, що оплата не надійшла, останній здійснив повторну оплату на банківську картку АТ «Спортбанк» № НОМЕР_2 через платіжний термінал АТ «Монобанк» в сумі 1400 грн. Після прибуття потерпілого ОСОБА_8 на місце відправки у зазначений час, останній нікого не виявив.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на власний розсуд розпорядилась грошовими коштами, отриманими нібито за надання послуг з перевезення пасажирів, яких у дійсності не мала наміру надавати, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2800 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції станом на дату вчинення).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. Пояснила суду, що у грудні 2022 року на сайті «Blablacar» розмістила оголошення про надання послуг пасажирських перевезень, надавати які не мала наміру. Під час листування у месенджері «Телеграм» з потерпілим ОСОБА_8 вона направила йому номер банківської картки, на яку потерпілий повинен був перерахувати кошти за майбутнє перевезення. Загалом ОСОБА_8 перевів на вказану нею банківську картку 2800 грн. Після цього вона повідомила ОСОБА_8 про час та місце, де нібито буде чекати водій. Обвинувачена пояснила, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо її не карати, вказавши,що повністю відшкодувала заподіяну шкоду та усвідомила протиправність своїх дій.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про проведення судового розгляду у даній справі без його участі. Цивільний позов не заявив. У питанні про призначення обвинуваченій міри покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3ст.349 КПК України, та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, доведена повністю.

При цьому, дії обвинуваченої не підлягають кваліфікації за ознакою повторності.

Так, повторністю кримінальних правопорушень, як формою множинності, згідно з нормативним приписом ч. 1 ст. 32 КК України визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Крім того, у ч. 3 цієї ж статті зазначено, що вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно з п. 1 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року у справі №591/4366/18 (провадження 51-1122кмо22), єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000076 від 01.08.2022, крім епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України 31 грудня 2022 року, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, за епізодами від 07.03.2022, 11.07.2022, 25.07.2022, 02.08.2022, 23.12.2022, 24.12.2022, 25.12.2022, 26.12.2022, 27.12.2022, 30.12.2022, 05.01.2023, 25.01.2023.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2022 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481,00 грн, станом на 2023 рік 2684,00 грн.

Розмір шкоди, заподіяної ОСОБА_3 за епізодами від 07.03.2022, 11.07.2022, 25.07.2022, 02.08.2022, 23.12.2022, 24.12.2022, 25.12.2022, 26.12.2022, 27.12.2022, 30.12.2022 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, не перевищує 2481,00 грн, а розмір шкоди, заподіяної ОСОБА_3 за епізодами від 05.01.2023, 25.01.2023 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не перевищує 2684,00 грн.

Оскільки Законом № 3886-ІХ підвищена межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у частині епізодів вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України від 07.03.2022, 11.07.2022, 25.07.2022, 02.08.2022, 23.12.2022, 24.12.2022, 25.12.2022, 26.12.2022, 27.12.2022, 30.12.2022, 05.01.2023, 25.01.2023.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні епізод від 31.12.2022 є по суті першим епізодом, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення стосовно ОСОБА_3 за ч. 3ст. 190 КК України за епізодом від 31.12.2022 кваліфікуючу ознаку «повторність». Отже, дії ОСОБА_3 за епізодом від 31.12.2022 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції станом на дату вчинення), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції станом на дату вчинення), скоєне обвинуваченою ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких їх вчинено, та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_3 щиро розкаялася у вчиненому, не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, шкода потерпілому повністю відшкодована, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Кримінального кодексу України.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання із застосуваннямст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік, який є достатнім для того, щоб обвинувачена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

Заходи забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядкуст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку, а саме з 22 квітня 2025 року.

Речові докази:

- сенсорний мобільний телефон в робочому стані, марки «Nokia TA-1369», зеленого кольору з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Водафон» з номером мобільного НОМЕР_3 , екран якого з тріщинами і сколами; ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який поміщено до спецпакету НПУ №РSP 1337971, переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 ;

- сенсорний мобільний телефон в робочому стані, марки «SAMSUNG Galaxy A11», червоного кольору, з сім-картою мобільного оператора зв`язку ВФ «Україна» з номером мобільного НОМЕР_6 , екран якого з тріщинами і сколами, ІМЕІ1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ2: НОМЕР_8 ; в чохлі чорного матового кольору з візерунком у вигляді жіночої статури та з написом « ОСОБА_9 », який поміщено до спецпакету НПУ №РSP 1337972, переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 ;

- сенсорний мобільний телефон марки «Xioami А5» золотистого кольору, модель: МІ864 С 3С G, в неробочому стані, який поміщено до спецпакету НПУ №РSP 1337973,

переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 ;

- картку «Укргазбанку» № НОМЕР_9 , дійсну до 05/24; картку «Приватбанку» № НОМЕР_10 , дійсну 10/17; які поміщено до спецпакету НПУ №РSP 1337975, переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 ;

- сенсорний мобільний телефон марки «ZTE», в неробочому стані, на екрані якого наявні пошкодження тріщини та сколи, який поміщено до спецпакету НПУ №РSP 2146188, переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 ;

- банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_11 , дійсну до 11/24; банківську картку «Південний Банк» № НОМЕР_12 , дійсну до 07/26; банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_13 , дійсну до 05/24; банківську картку «А-Банку» № НОМЕР_14 , дійсну до 04/28; банківську картку «Райффайзенбанку» № НОМЕР_15 , дійсну до 06/26; сім-картки мобільних операторів зв`язку «ВФ Україна» в кількості 3 шт. з серійними номерами: № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 ; сім-картки мобільних операторів зв`язку «lifecell» в кількості 3 шт. з серійними номерами: НОМЕР_19 ; № НОМЕР_20 ; № НОМЕР_21 ; сім-картка мобільного оператора зв`язку «Київстар» з серійним номером № НОМЕР_22 , які поміщено до спецпакету НПУ №РSP 1337974, переданий на зберігання до камери зберігання Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області (квитанція №312) повернути власнику обвинуваченій ОСОБА_3 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1