Справа № 645/2547/25
Провадження № 1-кс/645/1089/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого СВВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 12.04.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просила надати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення відповідним чином завірених копій на електронному або паперовому носії у працюючих відділеннях м. Харкова, а саме до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 12.04.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, досудовим слідством встановлено, що 11.04.2025 близько 15:15 год., надійшов виклик з номеру телефону НОМЕР_1 та представившись працівником служби безпеки банку, методом соціальної інженерії отримала від заявниці її особисті дані та в подальшому шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 8 000 грн., що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив їй матеріальну шкоду Потерпіла ОСОБА_5 надала номер телефону у день вчинення злочину з якого їй телефонував злочинець, та встановлено, що це номер - НОМЕР_1 .

Слідча зазначила, що у органу досудового розслідування виникла необхідність отримати інформацію у операторів мобільного зв`язку, оскільки отримана інформація може в подальшому мати доказове значення для кримінального провадження, сприятиме розкриттю злочину, встановлення осіб, причетних до вчинення даного злочину, притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

Посилаючись на те, що встановлення вказаної інформації має істотне значення для цього кримінального провадження, а також у зв`язку з тим, що отримати вказану інформацію іншим шляхом не передбачається можливим, слідчий просив надати тимчасовий доступ до вказаної інформації.

ПредставникиПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлені своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Слідча та прокурор у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали в повному обсязі. Підстав для визнання явки слідчого та прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК, для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК, саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 7 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні комунікації», постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації: надавати доступ до своїх електронних комунікаційних мереж уповноваженим законом органам державної влади (їх посадовим особам) для правомірного зняття інформації в електронних комунікаційних мережах у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 Закону України «Про електронні комунікації» доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом. Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж постачальників електронних комунікаційних послуг забезпечується єдиною системою технічних засобів, що використовується всіма уповноваженими законом органами, на умовах автономного доступу до інформації у порядку, визначеному законодавством.

Судом встановлено, що СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 12.04.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом того, що невстановлена особа 11.04.2025 року приблизно о 16:00 годин, представившись працівником служби безпеки банку, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 8000 грн., що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинили їй матеріальну шкоду.

Так, слідчим в обґрунтування доводів клопотання надано слідчому судді витяг з ЄРДР за № 0000549 від 12.04.2025; копію пояснень ОСОБА_5 від 12.04.2025; копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 від 12.04.2025.

Інших доказів в обґрунтування клопотання суду не надано.

Проте, слідчий суддя вважає, що доданих до клопотання документів для надання тимчасового доступу до інформації недостатньо для задоволення клопотання слідчого, оскільки дані документи, відповідно до положень КПК України не можуть мати самостійного доказового значення у справі.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний у клопотанні номер телефону НОМЕР_1 , а також особа, у користуванні якої він перебуває, має відношення до вказаного кримінального провадження суду не надано (протокол огляду телефону потерпілої, тощо), як і не надано відомостей щодо надання будь-яких доручень на проведення оперативно-розшукових дій у кримінальному провадженні № 0000549 від 12.04.2025.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У ч. 1 ст. 94 КПК України вказано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, під доказами в кримінальному процесі необхідно розуміти належні, допустимі і достовірні відомості про обставини, що мають значення й для правильного вирішення кримінального провадження, котрі відповідають встановленій законом процесуальній формі. Наведена конструкція поняття доказів та їх джерел має значення для визначення суті показань потерпілого. В ст. 95 КПК вказано, що показання ? це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту відповідних осіб щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, які мають значення для цього кримінального провадження.

Будь-яких документів, які містять відомості про номери телефонів, доступ до інформації по яким просить слідчий, суду взагалі не надано.

Єдиним документом, який містить відомості про номера телефонів, доступ до інформації по яким просить слідчий, є тільки протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 , щоє недостатніми доказами для задоволення клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Необхідно зауважити, що Верховний суд у постанові від 05 лютого 2019 року по справі № 754/12820/15-к зазначив, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування (п. 41 постанови).

Таким чином, якщо ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів буде ґрунтуватись на недопустимих доказах, то це в подальшому, під час розгляду справи судом по суті, призведене до визнання недопустимими доказів, отриманих на підставі такої ухвали.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача ґрунтується на припущеннях, та, всупереч положенням ст.ст. 2. 7, ч. 3 ст. 132; п. 5 ч. 2 ст. 160; п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України суду не наведено достатніх доводів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, які не мають відношення до кримінального провадження № 0000549 від 12.04.2025.

Крім того стороною, яка звернулась із клопотанням не представлено доказів того, що стороною кримінального провадження проведено вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розслідування даного злочину та встановлення кола осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, відсутність зазначених доказів може призвести до порушення прав осіб, які не мають відношення до обставин даного кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та залучені слідчим матеріали досудового розслідування, якими останній обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 163 КПК України стороною обвинувачення не наведено належного обґрунтування того, що документи, доступ до яких просе слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а так само не доведено, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, у згаданому кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Проте, відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права слідчого, прокурора повторного звернення з відповідним клопотанням, згідно вимог КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 15.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1