Справа № 738/1446/25
№ провадження 1-в/738/226/2025
Ухвала

іменем України

21 липня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

учасників судового розгляду:

прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

встановив:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою.

02 липня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - у виді пробаційного нагляду.

2.Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Засуджений, захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений не відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій, притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Представник установи виконання покарання у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

3.Встановлені судом обставини.

Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2021 року, ОСОБА_2 засуджений за частиною першою статті 152, частиною першою статті 187, частиною першою статті 70 КК України до восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 15 червня 2021 року.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15 червня 2021 року. За час перебування у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, не порушував встановлений режим тримання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення не застосовувалися. В ДУ «Менська ВК (№ 91)» відбуває покарання з 17 червня 2022 року, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені, на профілактичних обліках не перебуває, виконує обов`язки працівника по виготовленню МПП, до роботи відноситься сумлінно та старанно, має три заохочення.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 отримав 81 бал, що свідчить проте, що він може бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у порядку статтей 81, 82 КК України.

Згідно із Витягом з рішення комісії з питань застосування пільг до засуджених ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 17 червня 2025 року, ОСОБА_2 став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги у виді статті 82 КК України.

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (частина перша статті 82); 2) він став на шлях виправлення (частина три статті 82); 3) він фактично відбув встановлену частиною четвертою статті 82 частину призначеного судом покарання.

Відповідно до статті 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Дослідивши особову справу, документи додані до клопотання засудженого, суд встановив, що ОСОБА_2 за час відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені, працює, має три заохочення.

Водночас, даючи оцінку доводам засудженого про застосування до нього пробаційного нагляду в порядку заміни покарання, суд зазначає таке.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (частина четверта статті 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Суд встановив, що ОСОБА_2 відбуває покарання у виді 8 років позбавлення волі за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого частиною першою статті 152 та вчинення тяжкого злочину, передбаченого частиною першою статті 187 КК України, винуватість у вчиненні яких не визнав, як під час розгляду кримінального провадження в суді так і під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Оскільки виправлення засудженого є процесом змін, які під час відбування покарання відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, то врахування його посткримінальної поведінки в сукупності з іншими обставинами є необхідним елементом як у ході призначення засудженому покарання при ухваленні вироку, так і під час вирішення питання про можливість звільнення його від відбування покарання чи заміни невідбутої частини покарання на більш м`який його вид.

Згідно з вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2021 року з ОСОБА_2 присуджено стягнути на користь потерпілої ОСОБА_7 7 609,00 грн матеріальної шкоди та 100 000,00 грн моральної шкоди.

Засуджений повідомив, що у добровільному порядку не відшкодував матеріальну та моральну шкоди за вироком суду.

Щодо дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, то суд вказує на те, що це є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями статті 107 КВК України.

Щодо висновку щодо ступеня виправлення засудженого, суд зазначає, що такий висновок є лише підставою для представлення засудженого до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Суд зазначає, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Суд дійшов висновку, що застосування положень статті 82 КК України, а саме заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, щодо засудженого ОСОБА_2 є передчасним та невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним Кримінальним кодексом України у порівнянні з покараннями у виді позбавлення волі чи обмеження волі, беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, невідшкодування засудженим шкоди, заподіяної потерпілій, його поведінку за весь час відбуття покарання, яка не була бездоганною, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки заміна засудженому ОСОБА_2 найбільш тяжкого виду покарання - позбавлення волі на пробаційний нагляд, за вчинення ним вищевказаних кримінальних правопорушень не відповідатиме меті покарання, передбаченій у статті 50 КК - виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів, а отже є передчасною.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1