Справа № 2011/8429/12
н/п 1-в/953/183/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.01.2013 Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України 2 роки іспитового строку, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2025 року начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням (поданням) про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку. Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. До суду прокурором ОСОБА_5 подано заяву з проханням проводити судове засідання без участі прокурора, у задоволенні клопотання прохала відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю, а також з підстав фактичного ухилення засудженого ОСОБА_4 від виконання вироку, оскільки строк виконання вироку та перебіг строку давності у такому випадку зупиняється.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року надійшов на виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 09 квітня 2013 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що станом на 26 лютого 2025 року засудженим ОСОБА_4 призначене вироком суду покарання не відбуто.

З матеріалів, наявних у особовій справі №59/2012 на засудженого ОСОБА_4 , слідує, що 18 червня 2015 року Київським районним судом м. Харкова ухвалений вирок, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання відбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року у виді 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень на вищевказаний вирок захисником засудженого ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, яка до теперішнього часу не розглянута.

Зі змісту відповіді Харківського апеляційного суду № 9738/2016 вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою на вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України зупинено у зв`язку із розшуком засудженого.

Зі змісту рапорту, наявного у особовій справі №59/2012, вбачається що ОСОБА_4 станом на 12 грудня 2014 року перебував в ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Відповідно до рапорту інспектора Київського міжрайонного відділу кримінально- виконавчої інспекції ПтСУ в Харківській області ОСОБА_6 , 02 вересня 2014 року інспектор здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_4 під час якого ОСОБА_4 повідомив інспектору, що вчинив кримінальне правопорушення та перебуває під домашнім арештом.

Зі змісту відповіді начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 вбачається, що стосовно ОСОБА_4 заведено ОРС Розшук № 6115052. Під час проведення оперативно-розшукових заходів встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не виявилось можливим.

Матеріали справи не містять відомостей про з`явлення засудженого для відбування покарання.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили пройшло більше п`яти років, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч.4 ст.80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як встановлено з даних, наявних у матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_4 , останній в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення та 18 червня 2015 року Київським районним судом м. Харкова ухвалений вирок, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_4 покарання шляхом часткового приєднання відбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року у виді 5 років позбавлення волі.

Зазначений вирок не набрав законної сили, оскіли розгляд апеляційної скарги захисника на вирок суду зупинено у зв"язку із оголошеням засудженого ОСОБА_8 у розшук.

Вищезазначені обставини свідчать про ухилення засудженого від відбування покарання, що має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КК України.

На думку суду, доводи, наведені в поданні про те, що ОСОБА_4 не ухиляється від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 80 КК України, суд вважає, що клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1