У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 22 липня 2025 року, близько 16.45 годин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по центральній вулиці Тараса Шевченка у напрямку с. Майдан, в населеному пункті с. Верхній Бистрий, навпроти будинку № 119 Хустського району Закарпатської області, в світлу пору доби та вологій ділянці дороги, на правосторонньому заокругленні не справився з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення з зустрічним транспортним засобом автомобілем марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався йому на зустріч в напрямку с. Торунь Хустського району Закарпатської області. В результаті ДТП водій ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці події.

У клопотанні вказано на те, що 22.07.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучено рухоме майно, а саме автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області.

У клопотанні зазначено, що 23.07.2025 органом досудового розслідування за погодженням з прокурором подано клопотання до Ужгородського міськрайонного суду про накладення арешту на вищевказані траснпортні засоби. Також, прокурор вказує на те, що 04.08.2025 отримано ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.07.2025, про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на майно, для усунення недоліків.

Як зазначає прокурор, зважаючи на те, що автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , є тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

У клопотанні вказано на те, що з огляду на те, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у результаті контактування, містить відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_7 у встановленому законом порядку 23.07.2025 прийнято рішення про визнання вилученого у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000324 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні міститься покликання на ч. 2 ст. 168, ч.ч. 1,2 ст. 170, ч.5 ст. 171 КПК України.

Прокурор зазначає, що у даному кримінальному провадженні питання арешту, а саме, заборони користування та розпорядження вилученим транспортним засобом ініційовано з огляду на те, що вилучене в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно - автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні, на якому зберіглася слідова інформація (деформація) внаслідок його контактування з іншим траснпортним засобом, а також зважаючи на необхідність проведення його огляду у незмінному після дорожньо-транспортної пригоди стані слідчим, судовими експертами з метою виявлення та фіксації усіх наявних на ньому пошкоджень, слідів та слідових ознак, дослідження їх експертами у ході проведення експертних досліджень щодо з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та її елементів, механізму контактування транспортного засобу з іншим траснпорним засобом, установлення відповідності дій водія транспортного засобу технічним вимогам Правил дорожнього руху, а також перевірки наявності яких-небудь несправностей транспортного засобу.

При цьому у клопотанні вказано на те, що згаданий вище транспортний засіб має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені, з метою запобігти його приховуванню, пошкодженню, втраті, знищенню, використанню, пересуванню, передачі є необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб, заборонивши користування та розпорядження ним.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 64-2, 131, 132, 170, 171 КПК України, прокурор просить: накласти арешт на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця події ДТП від 22.07.2025 року - автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним транспортним засобом. Розглянути дане клопотання без участі слідчого та прокурора.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Разом із тим, подав заяву у якій спросить: клопотання задовольнити, розгляд проводити без її участі.

Власники майна, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, клопотань та заперечень на адресу суду не подано.

Так, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб .

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Слідчим суддею встановлено, що: Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000324, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025.

Згідно матеріалів клопотання 22 липня 2025 року, близько 16.45 годин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по центральній вулиці Тараса Шевченка у напрямку с. Майдан, в населеному пункті с. Верхній Бистрий, навпроти будинку № 119 Хустського району Закарпатської області, в світлу пору доби та вологій ділянці дороги, на правосторонньому заокругленні не справився з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення з зустрічним транспортним засобом автомобілем марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався йому на зустріч в напрямку с. Торунь Хустського району Закарпатської області. В результаті ДТП водій ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці події.

22.07.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучено рухоме майно, а саме автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області.

23.07.2025 постановою слідчого вказаний автомобіль, вилучені в ході огляду місця ДТП, автомобіль марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_1 , зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Хустськогс РУП ГУ ПП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка. б/н. Закарпатської області та автомобіль матки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н Закарпатської області,- визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор зауважує, що у даному кримінальному провадженні питання арешту, а саме, заборони користування та розпорядження вилученим транспортним засобом ініційовано з огляду на те, що вилучене в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно - автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні, на якому збереглася слідова інформація (деформація) внаслідок його контактування з іншим транспортним засобом, а також зважаючи на необхідність проведення його огляду у незмінному після дорожньо-транспортної пригоди стані слідчим, судовими експертами з метою виявлення та фіксації усіх наявних на ньому пошкоджень, слідів та слідових ознак, дослідження їх експертами у ході проведення експертних досліджень щодо з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та її елементів, механізму контактування транспортного засобу з іншим транспортним засобом, установлення відповідності дій водія транспортного засобу технічним вимогам Правил дорожнього руху, а також перевірки наявності яких-небудь несправностей транспортного засобу.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені в огляду місця дорожньо-транспортної пригоди речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а також, що накладення арешту на вилучене майно необхідне і з метою можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні та судових експертиз.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурором доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя враховує можливість використання вилученого майна, як доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення

При цьому слідчий суддя враховує, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль має значення речового доказу у кримінальному провадженні, на якому збереглася слідова інформація (деформація) внаслідок його контактування з іншим транспортним засобом, а також зважаючи на необхідність проведення його огляду у незмінному після дорожньо-транспортної пригоди стані слідчим, судовими експертами з метою виявлення та фіксації усіх наявних на ньому пошкоджень, слідів та слідових ознак, дослідження їх експертами у ході проведення експертних досліджень щодо з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та її елементів, механізму контактування транспортного засобу з іншим транспортним засобом, установлення відповідності дій водія транспортного засобу технічним вимогам Правил дорожнього руху, а також перевірки наявності яких-небудь несправностей транспортного засобу.

Отже, з огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Окрім того, на транспортних засобах міститься слідова інформація щодо обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також збереглись сліди злочину, знищення чи приховування яких (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлюваних робіт), не дасть можливості провести ряд судових експертиз з метою встановлення всіх обставин події.

Слідчий суддя вважає що прокурором доведено необхідність накладено арешту на вказане майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, за можливе та необхідне накладення арешту на транспортний засіб марки на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця події ДТП від 22.07.2025 року - автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити, що згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу огляду місця події транспортний засіб було вилучено 22.07.2025.

Слідчий за погодженням з прокурором, із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді звернувся 23.07.2025. Клопотання ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2025 повернуто прокурору, та встановлено 72 години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали, яку отримано 04.08.2025.

Із вказаним клопотанням прокурор звернувся 05.08.2025, до суду клопотання надійшло поштовим зв`язком та зареєстровано 11.08.2025.

Слідчий суддя вважає що прокурором дотримано строків передбачених КПК України, для звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді.

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає що клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025 про накладення арешту на майно,- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця події ДТП від 22.07.2025 року - автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1