21.08.2025 Справа № 363/4763/25
ВИРОК

Іменем України

21 серпня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ;

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції);

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003146 від 15.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вознесенське, Межівського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді стрільця (помічника кулеметника) 2 відділення 2 взводу оперативного призначення 14 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положення ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено по даний час.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35, 36, 37, 101 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19.09.2024 року, близько 20 год 00 хв, перебуваючи в місці розташуванні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 (точна адреса не вказується у зв`язку з воєнним станом), діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, у порушення вищенаведених норм законодавства, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що командир 5 батальйону оперативного призначення 1 бригади оперативного призначення Національної гвардії України є його прямим начальником за службою та діючи з особистих мотивів та з прямим умислом, проявивши легкодухість, в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , після оголошення йому заступником командира 13 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) по роботі з особовим складом 5 батальйону оперативного призначення ОСОБА_6 , бойового наказу командира 5 батальйону оперативного призначення 1 бригади оперативного призначення Національної гвардії України № 2077 від 19.09.2024, згідно з яким старшому солдату ОСОБА_4 визначено завдання здійснити марш у складі 5 батальйону оперативного призначення згідно маршруту до населеного пункту Ківшарівка, порушуючи військову дисципліну, відкрито відмовився виконувати наданий наказ.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, а саме, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

20.08.2025 між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003146 від 15.10.2024, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника: адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, у приміщені Вишгородського районного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 7, добровільно, за ініціативою обвинуваченого укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого, які виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та досудовому розслідуванню, надав викривальні покази щодо себе та обставин вчинення кримінального правопорушення; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , зазначено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування не встановлено.

Враховуючи ступінь та характер сприяння ОСОБА_4 у проведенні досудового розслідування щодо нього, те, що останній щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення - злочину, враховуючи характеристику особи ОСОБА_4 , який на час укладання угоди не судимий, відсутність обставин, які обтяжують покарання, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, а також в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 58 КК України враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 який є військовослужбовцем, замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження на той самий строк, тобто на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

В угоді також викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Наявні в угоді і інші дані, що вказані в ч. 1 ст. 472 КПК України, вона скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 підтримав укладену угоду про визнання винуватості, зазначив про добровільність та безумовність позиції прокурора як сторони угоди, просив суд її затвердити шляхом ухвалення відповідного вироку з призначенням узгодженого сторонами покарання. Також надав матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав укладену угоду, зазначив про добровільність, беззастережність своєї позиції, як сторони угоди про визнання винуватості, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтвердив обставини та факти, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Суду зазначив про щире каяття, розуміння своєї протиправної поведінки та активне її засудження, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин під час проходження військової служби, зазначив що його батьки померли (батько ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) і на його утриманні залишились неповнолітні брат ОСОБА_10 , 2009 року народження, та сестра ОСОБА_11 , 2010 року народження, тому він переживав за їх майбутнє у випадку, якщо з нам щось станеться. Також повідомив суд про активне сприяння розкриттю злочину, бажання і в подальшому проходити військову службу в лавах ЗСУ та захищати Батьківщину. Також ОСОБА_4 надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши що може його відбути. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Неодноразово наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не надавав обіцянок не передбачених угодою. Укладання угоди відбувалось в присутності захисника.

Захисник обвинуваченого, також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити підзахисному узгоджене покарання. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок та за її особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Учасникам процесу роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд під час підготовчого судового засідання має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Крім того, ст. 472 КПК України встановлено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином; сторони досягли згоди щодо виду та розміру покарання; у судовому засіданні підтверджено добровільність, беззастережність та безумовність позицій як сторони захисту, так і сторони обвинувачення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженню потерпіла сторона відсутня, кримінальним правопорушенням майнову шкоду спричинено не було.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону приходить до висновку, що угода на відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Зокрема, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 58, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Вознесенське, Межівського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітніх брата ОСОБА_10 , 2009 року народження, та сестру ОСОБА_11 , 2010 року народження, військовослужбовець, призваний під час мобілізації, перебуваючий на посаді стрільця (помічника кулеметника) 2 відділення 2 взводу оперативного призначення 14 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ; раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; критично ставиться до вчиненого, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що згідно ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання та в сукупності з іншими встановленими судом обставинами істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Крім того встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Зокрема, суспільний інтерес - поняття оціночне у кожному конкретному випадку. Суспільний інтерес це певна вигода як для суспільства в цілому і для конкретної людини, зокрема.

Наразі, коли триває військовий стан та ЗСУ потребують залучення до своїх лав додаткових людських ресурсів, суспільний інтерес для суспільства полягає у забезпеченні ЗСУ військовослужбовцям.

А тому, у даному конкретному провадженні є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, запобіганні вчинення ним та іншими кримінальних правопорушень, та призначенні особі узгодженого покарання, яке дасть змогу повернути військовослужбовця до лав ЗСУ, а не перебувати у місцях позбавлення волі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Таким чином, встановлено, що умови угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по справі відсутні.

Суд враховує що згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, та останній фактично затриманий в залі суду 26.06.2025 року.

Суд звільняє ОСОБА_4 з під варти з огляду на положення ст. 377 КПК України, а саме, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 серпня 2025 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003146 від 15.10.2024, укладену між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України, замість покарання у виді позбавлення волі строком на два роки призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

Застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає три дні службового обмеження для військовослужбовців з дня затримання, а саме з 26 червня 2025 року по 21 серпня 2025 року включно.

Строк покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця ОСОБА_4 , згідно з ч. 3 ст. 47 КВК України, обчислювати з дня, з якого фактично розпочнеться відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1