Справа № 931/591/25
Провадження № 1-кп/931/87/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000549 від 07.10.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , гранатометника 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти 2 батальйону морської піхоти, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» 30.06.2022 рядового ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 у військову частину НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 111-РС від 13.05.2024 рядового ОСОБА_3 призначено на посаду гранатометника 3 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти НОМЕР_3 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, рядовий ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, рядовий ОСОБА_3 під час проходження військової служби у Збройних Силах України в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 04 жовтня 2024 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків із дружиною ОСОБА_4 (у розумінні ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») умисно наніс останній не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя та тулуба.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді гематоми та синця обличчя, зламу кісток носа, синців верхніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться: гематоми та злами кісток носа - до категорії - легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці - до категорії - легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкоджені, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку, передбаченому ст. 302 КПК України, разом з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала до суду заяву про беззаперечну згоду з установленими органом досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302КПК України і згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд розглядає обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 про вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, згідно ст. 89 КК України не судимий та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1