УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 362/2504/23

провадження № 51-5017 км 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих

(у режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000422 від 17 липня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року,

встановив:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого було задоволено частково, вирок суду першої інстанції змінено та виключено посилання на застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

В іншій частині рішення місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись з наведеним рішенням суду апеляційної інстанції, прокурор ОСОБА_9 оскаржив його у касаційному порядку.

Однак, 04 червня 2020 року, тобто до початку касаційного розгляду, на електронну адресу Верховного Суду надійшла заява прокурора ОСОБА_9 про відмову від касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_5 , яка просила закрити касаційне провадження у зв`язку з відмовою прокурора ОСОБА_9 від касаційної скарги, а також думку засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та представника потерпілих ОСОБА_8 , які аналогічно просили закрити касаційне провадження за наведеної підстави, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Відповідно до положень, передбачених статтями 403, 432 КПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду.

Прокурор ОСОБА_9 який подав касаційну скаргу, скористався таким правом та направив на електронну адресу Суду відмову від своєї касаційної скарги.

Статтею 432 КПК України встановлено, що відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями ст. 403 цього Кодексу.

Як визначено ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від скарги, суд своєю ухвалою закриває провадження.

Оскільки до касаційного розгляду було прийнято лише касаційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , а інші касаційні скарги відсутні, то колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову прокурора від скарги і закрити касаційне провадження.

Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_6 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2