Номер провадження: 11-сс/813/1228/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 11.06.2025 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді залишена без задоволення скарга ОСОБА_5 , подана в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі) вже не є розпорядником заяви ОСОБА_5 від 29.05.2025 року, зареєстрованої 02.06.2025 року, у зв`язку із перенаправленням цієї заяви до Відділу дізнання ГУНП в Одеській області за супровідним листом №6772зкп/мк/16-05-1544/25 від 03.06.2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою визнати протиправною бездіяльність керівника Другого слідчого відділу ТУ ДБР в м.Миколаєві ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати уповноважену службову особу внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.397 КК України, вчинених начальником сектору дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає про те, що посадові особи ТУ ДБР в м.Миколаєві не мають повноважень вчиняти будь-які дії поза межами досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Оскільки відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, переправляти заяву про вчинення злочину до іншого органу досудового розслідування посадові особи ТУ ДБР в м.Миколаєві не мали права. Крім того, апелянт посилається на порушення слідчим суддею строку розгляду його скарги протягом 72-ох годин з моменту надходження скарги до суду. Також апелянт звертає увагу, що слідчий суддя розглянув скаргу без його участі, не повідомивши його про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі - КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Будучи повідомленим про дату судового розгляду, заявник ОСОБА_5 до апеляційного суду не з`явився, причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що сторони, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді не з`явилась, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями ч.3 ст.306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах судового провадження відсутні докази про те, що заявник ОСОБА_5 викликався в судове засідання Пересипського районного суду м.Одеси, призначене на 11 червня 2025 року.

Таким чином слід констатувати, що слідчий суддя, розглянувши по суті скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, не здійснив жодних заходів для сповіщення заявника про дату, час та місце судового засідання, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, а також не забезпечив право заявника на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд.

Викладені обставини є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що в даній справі, поза увагою слідчого судді залишилися положення процесуального закону, відповідно до яких слідчий суддя уповноважений здійснювати судовий контроль, перевіряти законність обмеження невід`ємних природних прав особи на свободу, особисту недоторканність і недоторканність права власності, які можуть зазнавати обмежень лише в передбачених законом випадках. Тобто, по суті, слідчий суддя має стати бар`єром від незаконного державного примусу. При цьому, забезпечення дотримання засад змагальності, верховенства права та законності у процесі проведення досудового розслідування є головним орієнтиром слідчого судді.

Такий висновок апеляційного суду кореспондується з вимогами ч.ч.1,2 ст.22 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Із матеріалів судової справи та змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя фактично не розглянув скаргу заявника ОСОБА_5 по суті, а в якості єдиної підстави для відмови в задоволенні скарги послався на те, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі) вже не є розпорядником заяви ОСОБА_5 від 29.05.2025 року, у зв`язку із її перенаправленням до Відділу дізнання ГУНП в Одеській області.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею застосовано формальний підхід до розгляду скарги такої категорії, зокрема слідчий суддя в оскарженій ухвалі не перевірив та не надав обґрунтованих відповідей на доводи ОСОБА_5 щодо наявності підстав для внесення до ЄРДР відомостей за його заявою. Колегія суддів звертає увагу, що сам факт перенаправлення скарги заявника від одного правоохоронного органу до іншого, не може бути підставою для відмови в задоволенні скарги.

Застосований підхід слідчого судді до розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, на переконання апеляційного суду, свідчить про фактичне незабезпечення слідчим суддею процесуальної реалізації положень КПК щодо застосування належної правової процедури в частині порядку та обсягу перевірки законності дій посадових осіб правоохоронного органу в контексті дотримання положень ст.214 КПК.

Таким чином, обставини даної справи свідчать про невиконання слідчим суддею вимог процесуального закону щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та перевірки доказів, що не давало слідчому судді в необхідній та достатній мірі встановити обставини справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Встановлені апеляційним судом порушення, які полягали у позбавлені гарантованих Конституцією України та КПК прав учасників процесу та недотримання визначеної законом процедури судочинства визнаються апеляційним судом істотними (ч.1 ст.412 КПК) та такими, що тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

Оскільки діючим КПК не врегульовані дії апеляційного суду у разі встановлення істотних порушень вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та з урахуванням неможливості прийняття апеляційним судом остаточного рішення по суті справи, зокрема в зв`язку з відсутністю фактичного належного розгляду скарги по суті в суді першої інстанції та фактичною відсутністю правової оцінки слідчим суддею наявності, або відсутності підстав для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст.8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч.1 ст.9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що встановлені колегією суддів порушення не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, суд позбавлений можливості перевірити доводи скарги ОСОБА_5 та прийняти рішення по суті скарги, оскільки протилежне суперечитиме принципу інстанційності судового розгляду.

Під час нового розгляду слідчому судді необхідно звернути увагу на практику ВС щодо повноважень слідчого судді під час розгляду скарг на рішення слідчого та зобов`язання його вчиняти певні дії, розглянути скаргу по суті вимог, забезпечивши участь сторін кримінального провадження та прийняти законне та обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_5 , скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 214, 303, 304, 309, 376, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.05.2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Миколаєві (з дислокацією у м.Одесі), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 29.05.2025 року, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4