Справа № 202/92/25
Провадження № 1-кс/202/3144/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 24 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: житловий будинок з іншими забудовами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 та належить на праві власності ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , індексний номер НОМЕР_2 виданий 12.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за номером № 14

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000277, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 23.12.2024 до СВ ДРУП 2 надійшла ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі №202/14738/24 про зобов`язання СВ ДРУП 2 внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_6 , про те що в ході здійснення останнім аналізу фінансово- господарського стану ТОВ " Агріколь-Самара" ним було виявлено факт зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використання всупереч інтересам вищевказаної юридичної особи приватного права своїх повноважень, директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" ЕДРПОУ 37513475 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ознаки приховування стійкої фінансової неспроможності та привласнення грошових коштів вищевказаного підприємства.

Окрім того, в провадженні ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000104, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 15.01.2024 року до ЧЧ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_6 , про те, що в період часу з 2021 по 2024 рік директор товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" ЕДРПОУ 37513475 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шахрайським шляхом незаконно заволодів транспортними засобами, які перебували на балансі вищевказаного підприємства, а саме: MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 р.в., AE0707PI, vin НОМЕР_3 ; TOYOTA LAND CRUISER 200, 2018 р.в., н.з. НОМЕР_4 , vin НОМЕР_5 ; MINI COOPER SD COUNTRYMAN, 2021 р.в., н.з. НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; VOLKSWAGEN AMAROK, 2016р.в., vin НОМЕР_8 ; MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018 р.в., НОМЕР_9 , vin НОМЕР_10 .

Крім вказаного провадженні ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000645, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2025 року до ЧЧ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ТОВ "Актив-РЗ" з приводу шахрайських дій невстановленими особами.

В ході допиту представника потерпілого, директора ТОВ "Актив-РЗ" ОСОБА_8 , який показав, що 14.10.2024 ТОВ «АКТИВ-РЗ» як цесіонарій та ТОВ «Фінансова компанія «Капітал-Дніпро» як цедент уклали договір про відступлення прав вимоги (цесії) від 14.10.2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» частково відступило право вимоги щодо стягнення з ТОВ «Агріколь-Самара» заборгованості у розмірі 50 921 194,16 грн, визнаних Господарським судом Дніпропетровської області грошових вимог у справі №904/2204/24, 20 378,44 грн., сплаченого судового збору, 48 456,00 грн., сплаченого авансового платежу винагороди арбітражному керуючому.

Справа Господарського суду Дніпропетровської області №904/2204/24 про банкрутство ТОВ «Агріколь-Самара» перебуває на стадії ліквідації.

Так, засновниками ТОВ «Агріколь-Самара» з 2011 року були: ОСОБА_5 із часткою у розмірі 50% статутного капіталу, ОСОБА_7 45%, ОСОБА_9 5%. Директором підприємства з січня 2015 року був ОСОБА_7 .У лютому 2024 року ОСОБА_9 вибув зі складу учасників та передав свою частку ОСОБА_5 .

Протягом 2020 року ТОВ «Агріколь-Самара» уклало ряд договорів фінансового кредиту із ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро», відповідно до яких на умовах зокрема зворотності та терміновості отримало грошові кошти на суму понад 82 655 661,25 грн.

Внаслідок несплати боргу позичальником ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ «Агріколь-Самара» (справа №904/9875/21), в результаті чого було укладено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_7 визнав заборгованість на загальну суму в гривні, що є еквівалентом 3 739 803,17 доларів США.

Враховуючи, що боржники усіляко ухилялися від виконання зобов`язань, від перемовин з приводу погодження плану погашення боргу ухилялися, ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» звернулося до суду із заявою про визнання ТОВ «Агріколь-Самара» банкрутом (справа №904/2204/24), під час провадження за якою стало відомо про те, що, отримавши грошові кошти на рахунки ТОВ «Агріколь-Самара», ОСОБА_7 та ОСОБА_5 здійснювали дії, спрямовані на виведення грошових коштів з підприємства за фіктивними угодами на пов`язаних та підконтрольних ОСОБА_7 та ОСОБА_5 осіб, а також переоформлювали майно, належне підприємству без достатніх правових підстав, на цих же осіб.

Таким чином, стало зрозуміло, що вказані особи, з самого початку не мали на меті виконання договірних зобов`язань та повернення грошових коштів, натомість усіляко затягували судові справи та процеси примусового стягнення боргу. При цьому використовуючи законну процедуру банкрутства як спосіб списання заборгованості.

Крім того, з відкритих джерел в мережі інтернет стало відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не вперше реалізовують подібний план. Так, ОСОБА_7 був співзасновником ТОВ «Агрофірма «Добродій» (), яке провадило діяльність з 2000 року і було припинене в процедурі банкрутства у 2013 році.

Вже створивши умови для банкрутства ТОВ «Агрофірма «Добродій», ОСОБА_7 та ОСОБА_5 створили ТОВ «Агріколь-Самара» для продовження злочинної діяльності.

З моменту заснування ТОВ «Агріколь-Самара» у 2011 році ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира первісно належала ОСОБА_7 на праві приватної власності, однак у подальшому у 2006 році ОСОБА_7 передав право власності на вказане нерухоме майно ОСОБА_5 .

Приблизно з 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінили зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 . Цей будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Крім того, у квітні 2023 року на підставі договору купівлі-продажу автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2015 року випуску (vin НОМЕР_11 ) було перереєстровано з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 готувалися до вчинення злочинів, спрямованих на протиправне заволодіння грошовими коштами ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» заздалегідь, розподіливши ролі, організувавши збереження набутого майна від процедур примусового стягнення заборгованості шляхом оформлення права власності на ОСОБА_5 та не допускаючи укладання нею будь-яких забезпечувальних чи зобов`язальних правочинів.

Встановлено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 площею 0,101 га., та в ході досудового розслідування відповідно до ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів, а саме містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

23.04.2025 року слідчим СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровські області винесено постанову про визнання речових доказів, а саме домоволодіння з житловим будинком за іншими забудовами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626.

Крім цього в рамках кримінального провадження директором надано до органу досудового розслідування цивільний позов, з метою відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладені вище обставини, у слідства є підстави вважати, що домоволодіння з житловим будинком за іншими забудовами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 в подальшому буде відчужений іншим особам.

Враховуючи той факт, що рухоме майно домоволодіння з житловим будинком за іншими забудовами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 має суттєве значення речового доказу у даному кримінальному провадженні; з метою запобігання його подальшого відчуження, відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням та забезпечення цивільного позову, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, суд вважає за необхідне розглянути вказане клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 24 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України, таким чином при зверненні з клопотанням слідчим дотримані вимоги щодо підсудності даного клопотання.

Відповідно до витягу з ЄРДР за №0000277 від 24 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.190 КК України, досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється за фактом того, що 15.01.2024 року до ЧЧ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_6 , про те, що в період часу з 2021 по 2024 рік директор товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" ЕДРПОУ 37513475 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шахрайським шляхом незаконно заволодів транспортними засобами, які перебували на балансі вищевказаного підприємства, а саме: MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2017 р.в., AE0707PI, vin НОМЕР_3 ; TOYOTA LAND CRUISER 200, 2018 р.в., н.з. НОМЕР_4 , vin НОМЕР_5 ; MINI COOPER SD COUNTRYMAN, 2021 р.в., н.з. НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; VOLKSWAGEN AMAROK, 2016р.в., vin НОМЕР_8 ; MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018 р.в., vin НОМЕР_10 .

З матеріалів клопотання встановлено, що директором ТОВ «Агріколь-Самара» з 15.01.2015 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Учасниками ТОВ «Агріколь-Самара» є ОСОБА_7 (частка 45%) і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (частка 55%), які зареєстровані за однією адресою: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Київська, буд. 6.

Господарський суд Дніпропетровської області 19.06.2024 у справі № 904/2204/24 ухвалив рішення відкрити провадження у справі № 904/2204/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" та визнав грошові вимоги кредиторів, в тому числі зобов`язав розпорядника майна провести в строк до 19.08.2024 інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації.

З матеріалів клопотання вбачається, що з моменту заснування ТОВ «Агріколь-Самара» у 2011 році ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира первісно належала ОСОБА_7 на праві приватної власності, однак у подальшому у 2006 році ОСОБА_7 передав право власності на вказане нерухоме майно ОСОБА_5 .

Приблизно з 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінили зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 . Цей будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Крім того, у квітні 2023 року на підставі договору купівлі-продажу автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2015 року випуску (vin НОМЕР_11 ) було перереєстровано з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України з великою ймовірністю може бути житловим будинок з іншими забудовами, розташований АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 належить на праві власності ОСОБА_5 та особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення можуть вживатися заходи щодо незаконного відчуження майна.

Постановою слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 житловий будинок з іншими забудовами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно встановлено, що реєстраційний номер об`єкта житловим будинком за іншими забудовами розташованого за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 належить на праві власності ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , індексний номер НОМЕР_2 виданий 12.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за номером № 14.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування при зведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує обставини, зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та в межах якого подано клопотання, та приймає до уваги, що органом досудового розслідування доведено, що житловий будинок є предметом кримінального правопорушення та які мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використаним як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також суд враховує наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При накладенні арешту на вилучене майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При вирішення питання про можливість накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить з того, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність об`єкту нерухомого майна ознакам речових доказів та вказаний об`єкт, з великою ймовірністю, є предметом кримінальних правопорушень.

Крім того, ТОВ «Актив-РЗ» було подано цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, де в своїх вимогах просить стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінальних правопорушень в розмірі 50 921 194, 16 грн.

Згідно вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6,8 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з пп. 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що наявність у матеріалах провадження цивільного позову про стягнення з цивільних відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 50 921 194, 16 грн. підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ураховуючи розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення цивільного позову, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на нерухоме майно.

Ставлячи на меті дотримання справедливого балансу між інтересами кримінального провадження та правом власності, слідчий суддя вважає за необхідне розумним та достатнім визначити спосіб арешту вказаного нерухомого майна у вигляді позбавлення права саме розпорядження ним, не порушуючи право власника на володіння та користування майном.

На підставі вищевикладеного, клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 24 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України на майно, а саме: житловий будинок з іншими забудовами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 та належить на праві власності ОСОБА_5 , заборонивши розпорядження та відчуження вищевказаного майна, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1