СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1588/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 04.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, вдівця, такого, що має на утриманні неповнолітню дочку 2010 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.11.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яку засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року після засудження вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, але не пізніше 03.06.2025 незаконно придбав дві таблетки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Усвідомлюючи, що придбаний ним засіб відноситься до наркотичних засобів, ОСОБА_3 маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, поклав дві таблетки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) до правої кишені штанів, таким чином став зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.

03.06.2025 ОСОБА_3 , перебуваючись на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 5, був зупинений працівниками поліції, на законну вимогу яких у присутності двох понятих добровільно видав з правої кишені штанів згорток з фольги з вмістом двох таблеток білого кольору, у яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

Метадон (фенадон), відповідно до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), за який можливе настання кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що у невідомої особи за 100 гривень він придбав 2 таблетки метадону (фенадону), які в подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд визнає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , який має судимість, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні дочку ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений виконує батьківські обов`язки самостійно (мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Беручи до уваги наведене та враховуючи кількість наркотичного засобу, вилученого в обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 засуджує свою протиправну поведінку та самостійно виховує неповнолітню дочку, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 18.11.2024 до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає йому покарання за сукупністю вироків і повністю приєднує до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому суд констатує, що згідно з довідкою № , ОСОБА_3 був поставлений на облік уповноваженим органом з питань пробації у порядку виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва від 18.11.2024 і почав відбувати покарання у виді пробаційного нагляду 20.02.2025.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

Оскільки обвинувачений належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 під час досудового розслідування та не обирати запобіжний захід до набрання даним вироком законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Відповідно до положень ст. 72 КК України покарання у виді пробаційного нагляду та штрафу виконувати окремо.

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з моменту постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації у порядку виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва від 18.11.2024, тобто з 20.02.2025.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за залучення експерта при проведенні експертизи (висновок експерта від 10.06.2025 № СЕ-19/111-25/34478-НЗПРАП).

Речові докази: дві таблетки білого кольору, які було поміщено в поліетиленовий пакет зпояснювальним написом № 6066111, переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 5661) - знищити.

Скасувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_3 згідно з ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2025.

Запобіжний захід до набрання даним вироком законної сили до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7