УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року(справа №761/30683/24, провадження №1-кс/761/20178/2024)в рамках кримінального провадження №0003340, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року(справа №761/30683/24, провадження №1-кс/761/20178/2024)в рамках кримінального провадження №0003340, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 року.

В обґрунтування клопотання власник майна зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року накладено арешт на майно, що вилучене під час огляду місця події від 16.08.2024 року за адресою м. Київ, перехрестя вул. О.Теліги - вул. Щусєва, а саме на автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 16.08.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно відповіді, наданої на запит ОСОБА_3 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, на даний час у кримінальному провадженні №0003340від 16.08.2024 року проведено необхідні експертні дослідження транспортного засобу «Volkswagen Transporter», у зв`язку з чим його використання за призначенням не завдасть шкоди для кримінального провадження.

На підставі викладеного, власника майна просить скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року, на року автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в частині користування транспортним засобом.

Власник майна у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом підтримав та просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Представник органу досудового розслідування не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався.

Задля дотримання розумних строків розгляду вказаної категорії справ, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності представника органу досудового розслідування, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Заслухавши думку власника майна дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебуває кримінальне провадження №0003340, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 та згідно постанови слідчого від 16.08.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зі змісту долученої до матеріалів клопотання відповіді старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, вбачається, що на даний час проведено всі необхідні експертні дослідження транспортного засобу «Volkswagen Transporter», у зв`язку з чим його використання за призначенням не завдасть шкоди для кримінального провадження.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачаються, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Жодних доказів, які б спростовували доводи власника майна та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині користування транспортним засобом, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині користування транспортним засобом.

Враховуючи співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року, на автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , в частині користування транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-171, 173, 174, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду від 29 серпня 2024 року(справа №761/30683/24, провадження №1-кс/761/20178/2024)в рамках кримінального провадження №0003340, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2024 року - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , в частині користування транспортним засобом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4