Справа №516/173/25
Провадження №1-кп/516/14/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого, його захисника, потерпілого розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 0000367, що внесено в ЄРДР 07.05.2025 року по звинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Томилівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, українця, загальною середньою освітою, офіційно неодруженого зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу І механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , якого відкомандировано для подальшого проходження служби в місце дислокації військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

З 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан на всій території України. 03.06.2024 року громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та 03.06.2024 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

03.06.2024 громадянина ОСОБА_4 , призваного по мобілізації та зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення та, в подальшому переведено до 03.06.2024 до військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, з 03.06.2024, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Аналогічна норма закріплена у ч. 2 ст. 289 Цивільного кодексу України. Крім того, положеннями цієї статті, а також статей 288 та 297 Цивільного кодексу України закріплені права кожного на свободу, особисту недоторканість, повагу до честі та гідності. Забороняються будь-які форми фізичного чи психічного тиску на фізичну особу. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив кримінальне правопорушення.

В порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має праве на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобіганні та протидію домашньому насильству», в період 2024-2025 року, діючи систематично, вчиняв домашнє насильство відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою останній мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом 2024-2025 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .

Так, постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 09.04.2024 по справі №516/66/24, яка набрала законної сили 19.04.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 , визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Крім того, постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 16.05.2024 по справі №516/139/24, яка набрала законної сили 28.05.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 , визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Також, постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 14.04.2025 року по справі №516/119/25, яка набрала законної сили, відповідно до якої ОСОБА_4 , визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , 14.05.2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, в порушенням вимог ст. ст. 28, 68 Конституції України, ч. 6 ст. 7 Сімейного кодексу України, ст. ст. 288, 289 та 297 Цивільного кодексу України, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно та систематично, висловлювався в бік ОСОБА_5 нецензурною лайкою, що завдало останній психологічні страждання, що призвело до змін в її емоційному стані, індивідуально - психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї домашнього насильства.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що іноді ображав тещу, звертався до неї із нецензурною лайкою та іноді себе не стримував у образах, однак не цей час у скоєному розкаюється та просить пробачення, зобов`язується не вчиняти більше таких дій відносно ОСОБА_5 ..

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 протягом 2024 року та на початку 2025 року постійно її ображав, спілкувався з нею із застосуванням нецезурної лайки, не давав спати вночі, кричав. Однак, на сьогодні його поведінка змінилась, і останнім часом він намагається із нею нормально спілкуватись, без образ, вибачився за свою попередню поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, стан його здоров`я, його статус учасника бойових дій, поранення отримані під час виконання військового обов`язку.

Судом також враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, а тому для досягнення цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі та не громадські роботи через стан здоров`я обвинуваченого (пересувається на візку).

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 395 КПК України, суд,

У х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі п.1-3 ч.2, п. 4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік ОСОБА_4 уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Теплодарський міський суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1