Справа № 381/4198/24 ГГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3477/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відоеконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженняза апеляційною скаргою прокурора на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, дітей на утриманні немає, який не працює, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою:АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.02.2024 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2024 у виді 1 місяця обмеження волі, перевівши його у покарання у виді позбавлення волі строком 15 днів, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 15 днів. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 07.06.2024 близько 17 год. 08 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «ЄВА 3301» ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Привокзальна, 8А, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна з вказаного магазину.

В цей же час, з метою реалізації свого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , будучи впевненим, що за його діями ніхто з присутніх в магазині не спостерігає, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиці магазину товар: «Versachе Pour Homme» туалетна вода чоловіча 100 мл.», вартістю 3150,92 грн. без ПДВ, який сховав собі до сумки через плече, з якою перебував.

Після цього ОСОБА_8 , бажаючи довести свій протиправний намір до кінця, не розрахувавшись за зазначений товар, покинув приміщення магазину «ЄВА 3301» ТОВ «РУШ», а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» майнової шкоди на суму 3150,92 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити та виключити обтяжуючу покарання ОСОБА_8 обставину - рецидив злочинів, вважаючи вирок незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, під час відбування покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, тому суд першої інстанції не мав права визнавати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, рецидив злочинів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, правильність призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Статтею 34 КК України визначено, що рецидив кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Проте, за п.1 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається не рецидив кримінальних правопорушень, а рецидив злочинів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.02.2024 ОСОБА_8 Подільським районним судом м. Києва засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто, за вчинення кримінального проступку.

Виходячи із змісту вимог ст.12 КК України кримінальний проступок не є злочином.

На зазначену обставину суд першої інстанції уваги не звернув та безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , рецидив злочинів.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом вимог закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, п.1 ч.1 ст.67 КК України, є слушними.

Виходячи з наведеного, вирок суду першої інстанції на підставі ст.ст. 408, 413 КК України підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на таку обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , як рецидив злочинів.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,408,413,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити,

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , у вигляді рецидиву злочинів.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: