Справа № 950/3265/24
Провадження № 1-кп/581/34/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотань захисників

04 вересня 2025 року с-ще

ОСОБА_1 суддів Липоводолинського районного суду Сумської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (у режимі відеоконференцзв`язку), захисника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні три клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору, а також три клопотання захисника ОСОБА_8 про приєднання до матеріалів кримінальної справи доказів та документів

у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність поданих до суду клопотань сторони захисту

1. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивовано суперечливим формулюванням обвинувачення прокурором, та невідповідністю формулювання обвинувачення фактичним обставинам справи, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду. Захисник зазначав про неузгодженість, викладених в обвинувальному акті обставин із висновками експерта Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф М.С. Бокаріуса», згідно з яким ОСОБА_7 на момент інкримінованого правопорушення міг перебувати у вираженому емоційному стані фрустрації (емоційного збудження), що могло суттєво вплинути на його свідомість, поведінку та діяльність, оскільки ОСОБА_7 внаслідок вчинених стосовно нього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неправомірних дій та довготривалих образ, відчував гнів, злість, поєднане з острахом, яке суттєво вплинуло на його свідомість, поведінку та здатність до усвідомлено-вольової регуляції власних дій та їх можливих наслідків.

Наведені в обвинувальному акті обставини про те, що « ОСОБА_7 , діючи з метою доведення умислу та мети своїх дій у виді заподіяння смерті ОСОБА_13 наніс один удар прикладом автомату АК-74 (№ НОМЕР_1 ) в ділянку голови останнього» не узгоджується із матеріалами кримінального провадження, оскільки відповідно до висновку судово-медичного експерта №774/531 на голові потерпілого жодних тілесних ушкоджень не виявлено. Висновком судово-медичного експерта №1006 констатована наявність на тілі ОСОБА_12 саме сліпого вогнепального поранення задньої поверхні грудної клітини в проекції першого грудного хребця, проте попри діагностування при рентгендослідженні на тілі останнього двох тіл металевої щільності розмірами 4 мм х 3 мм і 6 мм х 5 мм, але через невилучення таких предметів висновки слідства про їх спричинення із автомату АК-74 (№ НОМЕР_1 ) ґрунтуються виключно на припущеннях. Також захисник зазначав про неможливість погодитися із інкримінуванням підзахисному саме умисної форми вини, передбаченої складом правопорушення за ст.115 КК України, оскільки підзахисний застосував вогнепальну зброю для захисту свого життя і здоров`я, що підтверджує перебування ОСОБА_7 у стані оборони, а діям його підзахисного, передували довготривалі цинічні і словесні образи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вчинили опір і безпідставне чіпляння до військовослужбовців ДПСУ, також ОСОБА_13 за допомогою дошки, з якої сторчали незагнуті гвіздки, намагався завдати удари присутнім, ОСОБА_11 махав металевим стільцем над головою, а ОСОБА_12 тримав у руках предмет, зовнішньо схожий на «Пістолет Макарова», а у подальшому пролунало декілька вогнепальних пострілів. При цьому, певна невідповідність оцінки ОСОБА_7 обстановки події не виключала стану оборони від посягання та кваліфікації його дій як діяння при перевищенні меж необхідності при обороні у випадках, передбачених частиною 3 статті 36 КК України. Також вважав, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, оскільки не містить відомостей про всі процесуальні дії та рішення, прийняті стороною обвинувачення у кримінальному провадженні, а також допущено істотну плутанину при наведенні у ньому певних доказів (в тому числі, наявна невідповідність змісту зазначеного додатку вимогам процесуального закону, що призводить до невідповідності обвинувального акту вимогам закону в цілому, оскільки огляд місця події проводився 06 травня 2021 року ще до події 05 червня 2024 року і до внесення відомостей до ЄРДР; постанова про зняття показань технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису виносилося 06 серпня 2024 року, хоча у розділі І позиції №№6,7 датовано такі дії саме 06 червня 2024 року; слідчим ОСОБА_15 виносилися постанови про проведення судово-медичних і балістичних експертиз, але через не зазначення результатів їх виконання і відсутність у Розділі І жодних висновків експертів унеможливлено використання висновків судово-медичної експертизи, судово-балістичних експертиз як доказів по кримінальному провадженню; у матеріалах кримінального провадження наявний лише один протокол отримання показів технічних приладів старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Суми) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, ОСОБА_16 , а у ОСОБА_17 зазначено два таких протоколи під №6 і №7; у розділі І Реєстру за №46 зазначено, шо 15 жовтня 2024 року сторона захисту повідомила про відсутність відомостей, які можна використати як докази у суді, хоча у дійсності як слідчому, так і процесуальному керівнику направлялися зауваження вих.№296/32, в якому зазначалося доказову базу, яку сторона захисту буде використовувати під часу судового розгляду кримінального провадження №0000432; у розділі ІІІ Реєстру не зазначено про постановлення суддею Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_18 по кримінальному провадженню ухвали від 03 вересня 2024 (справа №591/5941/24, провадження №1-кс/591/2601/24), якою строк досудового розслідування продовжений до 5 місяців; клопотання захисника підозрюваного про проведення одночасного допиту потерпілого ОСОБА_7 із свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 взагалі відсутні у матеріалах кримінального провадження, а у Розділі ІІ Реєстру відсутні дані про прийняті за ними у ході досудового розслідування процесуальні рішення. Зазначав, що за наведених порушень і недоліків при складенні реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по кримінальному провадженню №0000432 не зрозуміло із якими саме матеріалами у відповідності із вимогами ст.42, 290 КПК України ознайомлено підзахисного ОСОБА_7 та його захисника, а які з таких матеріалів були приховані від сторони захисту, що унеможливлює надання суду більшості зібраних слідством доказів з дотриманням порядку, визначеного КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 у поданому клопотанні про повернення обвинувального акту, зазначав про відсутність в обвинувальному акті посилань саме на норми Кримінального кодексу України (натомість в обвинувальному акті наведені посилання на «ч.3 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115 України»); процесуальний документ підписаний керівником прокуратури і не скріплений печаткою відповідної прокуратури. Також зазначав про те, що в текст обвинувального акту внесено запис про додаток, який не передбачений ч.4 ст. 291 КПК України, у виді розписки захисника ОСОБА_9 про отримання обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 в своєму клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору також посилався на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, яке викладено з посиланнями саме на норми Кримінального кодексу України; нескріплення його печаткою відповідної прокуратури; текст обвинувального акту містить запис про додаток, який не передбачений ч.4 ст. 291 КПК України, у виді розписки захисника ОСОБА_9 про отримання обвинувального акту; обвинувальний акт містить номер кримінального провадження відмінний від номера, що внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2024 року (замість номера 0000432 зазначено про номер 40000432); в ньому наявна істотна плутанина при наведені переліку доказів у реєстрі матеріалів досудового розслідування в частині зазначення достовірних дат проведення огляду у червні 2024 року, зняття показань технічних приладів і технічних засобів з фото-кінозйомки, відеозапису у червні 2024 року, неповні відомості про призначення та проведення судово-медичних, балістичних експертиз та інших слідчих та процесуальних дій. Уважає, що набуття статусу двома потерпілими ОСОБА_21 і ОСОБА_12 відбулося з порушенням вимог ст.40,41,55 КПК України та при відсутності достовірних відомостей про спричинення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.

Окремо захисником обвинуваченого ОСОБА_8 подано два клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження матеріалів призначення та проведення обшуку, огляду місця події у домоволодінні Кондратенків в с. Ворожба у 2024 році, а також висновку судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 разом із додатками, оскільки ці матеріали сприятимуть всебічному, об`єктивному та повному судовому розгляду й підтверджують наявність ознак перебування обвинуваченого у стані фізіологічного афекту.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_8 подано клопотання про зобов`язання потерпілого ОСОБА_12 прибути до медичного закладу і здійснити видалення металевих сторонніх предметів із їх невідкладною передачею до Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, яке мотивувалося припущенням за даними первинного медичного обстеження спричинення поранення потерпілого пристрілочно (розривною) кулею, на що вказує один сліпий рановий канал і декілька (два) відокремлених металевих залишків стрільби, а триваюча відмова потерпілого видати правоохоронним органам предмети стрільби призвела до грунтовання обвинувачення щодо поранення цього потерпілого саме із автомату АК-74 ОСОБА_7 виключно на припущеннях слідчого.

Позиція сторін провадження у даній справі щодо заявлених клопотань

У судовому засіданні захисники підтримали всі заявлені ними клопотання із викладених у них підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав всі заявлені його захисниками клопотання.

Прокурори ОСОБА_22 , ОСОБА_6 у поданих суду запереченнях проти клопотань захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору, зазначали про відсутність підстав для задоволення клопотань, вказуючи, що в обвинувальному акті викладені всі обставини вчинення злочину обвинуваченим, а незгода захисників із правовою кваліфікацією дій ОСОБА_7 та з правовою оцінкою змісту експертиз, невідповідності певної інформації в реєстрі матеріалів досудового розслідування через технічні помилки та описки не може вирішуватися на етапі підготовчого судового засідання. Окремо усно прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначав про те, що внесення неточного номера кримінального провадження в обвинувальному акті є несуттєвим його недоліком, у назві обвинувального акту наявне посилання на норми ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України; кримінально-процесуальний закон не передбачає повноваження суду для перевірки правильності складання реєстру матеріалів досудового розслідування проведення оцінки вчинених процесуальних та слідчих дій, визнання певних доказів недопустимими. Також прокурор ОСОБА_6 уважав інші заявлені клопотання захисником ОСОБА_8 необґрунтованими, посилаючись на неможливість збору та оцінки судом доказів на стадії підготовчого судового засідання.

Установлені судом фактичні обставини провадження

У провадженні Липоводолинського районного суду Сумської області на стадії підготовчого провадження перебуває кримінальне провадження № 40000432 за обвинуваченням відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні вперше відомості про нього внесені до ЄРДР 06 червня 2024 року.

06 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а 09 жовтня 2024 року обвинуваченому повідомлено про зміну підозри.

09 жовтня 2024 року старший слідчий в ОВС Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_15 повідомив підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у справі.

16 жовтня 2024 року складено обвинувальний акт у та затверджено його прокурором, вручено підозрюваному та його захиснику, а також цього ж дня вперше направлено обвинувальний акт до місцевого суду разом із додатками до нього.

Норми права, які підлягають застосуванню судом при вирішенні даного клопотання

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч.1, 2, 3 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

За змістом ч.1 ст. 349 КПК України порядок і обсяг дослідження доказів визначається на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Висновки суду по суті поданих клопотань

1. Як вбачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 прокурором зазначені ті обставини вчинення кримінальному правопорушення (злочину), які він уважав встановленими на стадії досудового розслідування.

З`ясування наявності чи відсутності стану необхідної оборони в обвинуваченого ОСОБА_7 , умислу на завдання шкоди життю чи здоров`ю потерпілих, які не викладені в обвинувальному акті, не віднесено до повноважень суду на стадії підготовчого судового засідання. Також довід захисника ОСОБА_8 про неврахування при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів до нього висновку судово-психіатричної експертизи щодо перебування підозрюваного з ознаками стану фізіологічного афекту не заслуговує на увагу з огляду на хронологію процесуальної дії по складанню й затвердженню обвинувального акту з додатками (16 жовтня 2024 року) та дати складання вищевказаного висновку експерта (28 лютого 2025 року).

За змістом ст. 291 КПК України скріплення обвинувального акту печаткою відповідної прокуратури не передбачено, а в тексті зазначеного процесуального документа наявний опис чітко сформульованих та установлених прокурором обставин діяння, які відбулися на території України в Сумській області, із опискою у частині зазначеного посилання на норми саме кримінального закону та кримінально-правової формули обвинувачення згідно з кримінальним законом; зазначена описка може бути усунута прокурором на наступній стадії судового провадження, оскільки статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Унесення до обвинувального акту запису про додаток у виді розписки одного із захисників обвинуваченого про отримання обвинувального акту не є істотним недоліком, складеного документу, що призводить до повернення обвинувального акту прокурору. Крім цього, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню в підготовчому судовому засіданні є обвинувальний акт, що узгоджується з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України. Додатки до обвинувального акту, визначені у ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю в ході підготовчого судового засідання.

Процесуальний законом також не передбачає поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи на стадії судового розгляду. Статтею 291 КПК України чітко передбачено вичерний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та у статті 109 КПК України чітко визначений перелік відомостей, які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, процесуальним законом також не передбачено.

Неконкретність та нечіткість сформульованого ОСОБА_7 обвинувачення, включаючи незазначення прокурором посилань на всі норм кримінального закону у сформульованому обвинуваченні, а також інші формальні недоліки поданого до суду обвинувального акту та реєстру до нього, не приймаються судом до уваги, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме обвинувачується підзахисний. Також суд уважає, що при складанні обвинувального акту прокурор має повноваження викласти в його тексті ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, та, з урахуванням норм ст.291 КПК України, ці процесуальні дії прокурора не можуть бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Аналіз норми ч.2 ст.291 КПК України підтверджує те, що закон передбачає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, що є дотриманим слідчим та прокурором у даній справі при складанні обвинувального акту в ній.

Розгляд питання про дотримання чи недотримання процедури набуття на стадії досудового розслідування статусу потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_21 не віднесено до повноважень суду на цій стадії провадження.

Із урахуванням вищенаведеного, визнати обґрунтованими наведені захисниками мотиви заявлених ними клопотань про повернення обвинувального акту з реєстром прокурору, суд не вбачає процесуальних підстав, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей фактичних обставинам справи, визначення точних дат та назв проведення слідчих дій, зміст вчинення певних процесуальних дій, не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та в розумінні норм ст.291 КПК України не є процесуальною підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення його недоліків.

Окремо, суд зауважує на тому, що у даному кримінальному провадженні викладене прокурором формулювання обвинувачення наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час судового розгляду цієї справи, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду у разі установлення нових обставин, що передбачено положеннями ч.2 ст. 337 КПК України, які надають процесуальну можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, формулювати додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання раніше сформульованого державного обвинувачення.

На думку суду, обвинувальний акт у даній справі складено з дотриманням норм ст.109, 291 КПК України, а тому підстав для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором вищевказаних норм процесуального закону, проте повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали б суду призначити судовий розгляд даної справи, і саме, таких недоліків судом у тексті обвинувального акту з додатками до нього не виявлено (зокрема, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення відсутні істотні суперечливі між собою положення щодо сутності й обсягу сформульованого обвинувачення, в його тексті наведено установлені під час досудового розслідування відповідні елементи складу злочину, цей документ складено слідчим та затверджено прокурором, про що в його тексті наявні їх підписи, також в його тексті зазначені відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України).

2. Із приводу клопотань захисника ОСОБА_23 при приєднання до матеріалів справи певних документів, висновку експерта та про зобов`язання потерпілого надати можливість видалити металеві сторонні предмети, які перебувають в його тілі, колегія суддів зазначає наступне.

Стадія підготовчого судового засідання не передбачає процесуального механізму подання ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення будь-яких доказів зібраних ними на стадії чи поза стадією досудового розслідування для приєднання до матеріалів справи в суді. Лише на стадії судового розгляду суд досліджує подані спочатку стороною обвинувачення докази, а потім докази, надані стороною захисту. Тому подані зазначеним захисником матеріали призначення та проведення у 2024 році обшуку, огляду домоволодіння Кондратенків в с.Ворожба, висновку судово-психіатричної експертизи не підлягають приєднанню до матеріалів справи з подальшим їх поверненням захиснику із роз`ясненням можливості подання їх суду на наступній стадії судового розгляду після доведення їх змісту іншим учасникам кримінального провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зобов`язання потерпілого прибути до медичного закладу для здійснення видалення металевих сторонніх предметів із його тіла також є передчасним і не підлягає задоволенню через те, що воно стосується ініціювання збору доказів стороною захисту на стадії підготовчого провадження, що за змістом норм ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 349 КПК України, не може проводитися на цій стадії судового провадження.

Із урахуванням вищенаведеного, у задоволенні заявлених клопотань захисників обвинуваченого слід відмовити у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та передчасності.

Керуючись нормами ст.109, 291, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні трьох клопотань захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про приєднання до матеріалів кримінальної справи документів кримінального провадження з приводу призначення та проведення обшуку.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про приєднання до матеріалів кримінальної справи матеріалів проведення судово-психологічної експертизи.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 про зобов`язання потерпілого ОСОБА_12 прибути до медичного закладу та здійснити видалення металевих сторонніх предметів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду надруковано та оголошено 05 вересня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3