Справа № 357/9001/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

потерпіла: ОСОБА_4

обвинувачені: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000122 від 13.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, не працюючого, освіта повна-середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.01.2020 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України строком на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 20.11.2023 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України на 200 годин громадських робіт (покарання відбув повністю), 30.10.2024 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, 24.06.2025 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, громадянина України, освіта повна-середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

12.04.2025, у нічну пору доби, а саме близько 03 години ночі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , проходили повз багатоквартирний будинок, у якому проживає ОСОБА_5 та який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Перед входом до під`їзду № 1 вказаного будинку, ОСОБА_5 помітив припаркований мопед «YAMAHA JOG SA39J», чорного кольору, який належить ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним мопедом, про що він повідомив ОСОБА_6 та почав знімати мопед з бічної підніжки.

При цьому, ОСОБА_6 спочатку намагався відмовити ОСОБА_5 від вчинення незаконних дій, однак після того як ОСОБА_5 зняв мопед з бічної підніжки розпочав допомагати останньому. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили у попередню змову між собою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом.

Так, 12.04.2024 близько 03 години ночі, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, перебуваючи перед входом до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що їхні дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, за допомогою фізичних зусиль відкотили мопед марки «YAMAHA JOG SA39J» подалі від будинку, та за допомогою зламу замка запалювання привели двигун внутрішнього згорання вказаного мопеда в дію.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом поїхали на ньому в село Вербове, Білоцерківського району, Київської області де залишили мопед «YAMAHA JOG SA39J» в нежилому занедбаному будинку, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 24 258 гривень 08 копійок.

У подальшому, а саме 13.04.2024 ОСОБА_5 поїхав на вказаному мопеді в місто Біла Церква Київської області та залишив його зберігатися в гаражному приміщенні свого знайомого ОСОБА_7 , повідомивши останньому неправдиві відомості про купівлю мопеда.

Крім цього, 11.04.2025 близько 22 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел на незаконне проникнення до житла, яке йому не належить, а саме до квартири багатоквартирного будинку, який розташований на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_4 , якою користується ОСОБА_8 та власником на праві власності ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, без визначених законом підстав та відповідного дозволу власника квартири, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла громадян, проник до приміщення квартири багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 через відчинене вікно до балкону розташованого на першому поверсі. В подальшому доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 шляхом пошкодження ногами дверей, що ведуть з балкону до квартири, вчинивши таким чином незаконне проникнення до житла, яке залишив 11.04.2025 року близько 22 год. 10 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено.

Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме за ознаками незаконного проникнення до житла особи.

Крім того, 12.04.2025, у нічну пору доби, а саме близько 03 години ночі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , проходили повз багатоквартирний будинок, у якому проживає ОСОБА_5 та який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Перед входом до під`їзду № 1 вказаного будинку, ОСОБА_5 помітив припаркований мопед «YAMAHA JOG SA39J», чорного кольору, який належить ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним мопедом, про що він повідомив ОСОБА_6 та почав знімати мопед з бічної підніжки.

При цьому, ОСОБА_6 спочатку намагався відмовити ОСОБА_5 від вчинення незаконних дій, однак після того як ОСОБА_5 зняв мопед з бічної підніжки розпочав допомагати останньому. Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вступили у попередню змову між собою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом.

Так, 12.04.2024 близько 03 години ночі, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, перебуваючи перед входом до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що їхні дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, за допомогою фізичних зусиль відкотили мопед марки «YAMAHA JOG SA39J» подалі від будинку, та за допомогою зламу замка запалювання привели двигун внутрішнього згорання вказаного мопеда в дію.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом поїхали на ньому в село Вербове, Білоцерківського району, Київської області де залишили мопед «YAMAHA JOG SA39J» в нежилому занедбаному будинку, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 24 258 гривень 08 копійок.

У подальшому, а саме 13.04.2024 ОСОБА_5 поїхав на вказаному мопеді в місто Біла Церква Київської області та залишив його зберігатися в гаражному приміщенні свого знайомого ОСОБА_7 , повідомивши останньому неправдиві відомості про купівлю мопеда.

Дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_5 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, був згоден зі всіма встановленими фактичними обставинами та показав, що він 12.04.2025, у нічну пору доби він разом з ОСОБА_6 проходили повз багатоквартирний будинок, у якому він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Перед входом до під`їзду № 1 вказаного будинку ОСОБА_5 помітив припаркований мопед «YAMAHA JOG SA39J», чорного кольору. ОСОБА_5 вирішив викрасти вказаний мопед, про що він повідомив ОСОБА_6 та почав знімати мопед з бічної підніжки. При цьому, ОСОБА_6 спочатку намагався відмовити ОСОБА_5 від вчинення крадіжки, однак, після того як ОСОБА_5 зняв мопед з бічної підніжки, ОСОБА_6 розпочав допомагати останньому. Після чого вони відкотили мопед марки «YAMAHA JOG SA39J» подалі від будинку та за допомогою зламу замка запалювання привели двигун внутрішнього згорання вказаного мопеда в дію та поїхали на ньому в село Вербове, Білоцерківського району, Київської області де залишили мопед в нежилому занедбаному будинку. У подальшому ОСОБА_5 поїхав на вказаному мопеді в місто Біла Церква Київської області та залишив його зберігатися в гаражному приміщенні свого знайомого ОСОБА_7 , повідомивши останньому неправдиві відомості про купівлю мопеда.

Крім цього, ОСОБА_5 пояснив, що 11.04.2025 він проник до приміщення квартири багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 через відчинене вікно до балкону, розташованого на першому поверсі, та шляхом пошкодження ногами дверей, що ведуть з балкону до квартири, проник до вказаного житла.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях розкаявся, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цих кримінальних правопорушень, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, був згоден зі всіма встановленими фактичними обставинами та показав, що він 12.04.2025, у нічну пору доби, разом з ОСОБА_5 проходили повз багатоквартирний будинок, у якому проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Перед входом до під`їзду № 1 вказаного будинку, ОСОБА_5 помітив припаркований мопед «YAMAHA JOG SA39J», чорного кольору, який ОСОБА_5 вирішив викрасти, про що він повідомив ОСОБА_6 та почав знімати мопед з бічної підніжки. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що спочатку він намагався відмовити ОСОБА_5 від вчинення крадіжки, однак після того як ОСОБА_5 зняв мопед з бічної підніжки, розпочав допомагати останньому. Після чого вони відкотили мопед марки «YAMAHA JOG SA39J» подалі від будинку та за допомогою зламу замка запалювання привели двигун внутрішнього згорання вказаного мопеда в дію. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поїхали на даному мопеді ньому в село Вербове, Білоцерківського району, Київської області де залишили мопед в нежилому занедбаному будинку.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаявся, засуджував свої дії. Просив суворо не карати, щиро каявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності їх позиції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, просив суд визнати винним та притягнути обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а саме: за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст.162 КК України у виді штрафу. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 24.06.2025, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.

Також, прокурор просив суд визнати винним та притягнути обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням протягом іспитового строку три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подав до суду заяву в якиій просив розгляд справи проводити без його участі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілих, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру до обвинуваченого він в рамках кримінального провадження не висловив.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують їх особи, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України, та про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме за ознаками незаконного проникнення до житла особи.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з яких ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а ч. 1 ст. 162 КК України до кримінальних проступків.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Крім цього, судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, непрацевлаштований, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, а також останній має постійне місце проживання, яке співпадає з його місцем реєстрації.

Крім цього, суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо остаточного призначення покарання обвинуваченому, а також судом при призначенні покарання враховується поведінка обвинуваченого під час та після вчинення інкримінованих йому дій, який в судовому засіданні вину свою визнав та щиро каявся, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_5 у межах встановлених у санкціях ч. 1 ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 162 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, із визначенням остаточного покарання у порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 24.06.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 24.06.2025 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Крім цього, судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, неодружений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, непрацевлаштований, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, а також останній має постійне місце проживання, яке співпадає з його місцем реєстрації.

Крім цього, суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо остаточного призначення покарання обвинуваченому, а також судом при призначенні покарання враховується поведінка обвинуваченого під час та після вчинення інкримінованих йому дій, який в судовому засіданні вину свою визнав та щиро каявся, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_6 у межах встановлених у санкції ч. 2 ст. 289 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення без конфіскації майна, із застосування іспитового строку з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення підлягають стягненню з обвинувачених солідарно у порядку статей 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до порядку, передбаченого ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у вигляді:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 за даним вироком призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 24.06.2025 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта на суму 6239,80 грн. та 4 457,00 грн, що в сумі складає 10 696,80 грн.

Арешт накладений ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15.04.2025 № 375/896/25 на пластикову обшивку мопеда «YAMAHA JOG SA39J», номерний знак НОМЕР_1 та мопед «YAMAHA JOG SA39J» - скасувати.

Речові докази по справі, а саме пластикову обшивку мопеда «YAMAHA JOG SA39J», номерний знак НОМЕР_1 та мопед «YAMAHA JOG SA39J», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київської області відповідно до китанції № 554 від 17.04.2025, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Речові докази по справі, а саме зразок грунту поміщений до спеціального пакету SUD1128585, зразок грунту поміщений до спеціального пакету SUD1128587, зразок грунту поміщений до спеціального пакету SUD1128584, зразок грунту поміщений до спеціального пакету SUD1128583, змив невідомої речовини поміщений до спеціального пакету SUD1128573, сліди узору попілярних ліній поміщений до картонного конверту, два змиви речовини поміщених до двох паперових конвертів, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП Київської області відповідно до китанції № 554 від 17.04.2025, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_10