465/3991/25
1-кс/465/953/25
У Х В А Л А

Іменем України

17.06.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_5 від участі в розгляді справи №465/3991/25, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 перебуває скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення (справа №465/3991/25).

В рамках розгляду вищевказаної скарги 12.06.2025 року заявницею ОСОБА_3 та її представником адвокатом ОСОБА_4 подано заяву від 11.06.2025 року про відвід слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , яка, як і попередня заява про відвід слідчої судді від 26.05.2025 року,обґрунтована тим, що при розгляді скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей в ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення адвокатом ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 358, ч.2 ст.384 КК України, слідча суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 проявила особисту заінтересованість у результатах розгляду скарги, що проявилося у відхиленні доводів скаржника, а також підвищувала голос на учасників, переривала виступ адвоката, не надала можливість ознайомитися з матеріалами кримінальних проваджень і перевірки за зверненням до органу поліції, відмовила в оголошенні перерви в судовому засіданні та відхиляла будь-які доводи щодо обґрунтованості поданої скарги на бездіяльність поліції. Додатково в заяві звертається увага на те, що в розгляді скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області бере участь прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , яка згідно відповіді Франківської окружної прокуратури м. Львова №14.51/04-14-3976Вих-25 від 28.05.2025 року не являється процесуальним керівником та не перебуває у складі групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000573 від 16.10.2024 року. Водночас, як стверджують заявниця та її представник, слідча суддя ОСОБА_5 відмовила у задоволенні заявленого прокуророві відводу, не взявши до уваги і те, що остання має безпосередній стосунок до закриття кримінального провадження №0000564 від 12.10.2024 року. Наведене, на переконання ініціаторів заявленого відводу, сприяє у непритягненні особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, - ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Окремо в поданій заяві наголошується на тому, що виклик ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 на розгляд скарги щодо бездіяльності слідства здійснюється судовими повістками у формі СМС-повідомлень, в яких вказується про розгляд справи суддею, а не слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова, що викликає сумнів в наявності повноважень у судді ОСОБА_5 для розгляду такої скарги. З урахуванням усіх зазначених обставин в сукупності заявниця та її представник висловлюють недовіру слідчій судді і вважають, що остання проявляє до них упередженість.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 року матеріали справи для розгляду заяви про відвід передано до провадження судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід слідчої судді підтримали. При цьому, адвокат ОСОБА_4 наголосив на тому, що заявлений відвід обґрунтовується тими ж обставинами, що й первісно заявлений, який уже був предметом розгляду. Однак, на даний час встановлено нові обставини, зокрема те, що прокурор ОСОБА_7 не входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, водночас без жодних для того підстав приймає участь у розгляді скарги на бездіяльність слідства, яка перебуває у провадженні слідчої судді ОСОБА_5 . З цього приводу представником заявниці подано звернення в дисциплінарну комісію прокурорів, а також в правоохоронні органи для належного реагування на дії прокурора. У свою чергу, допуск прокурора до участі у розгляді справи слідчим суддею і незадоволення відводу прокурору може вказувати на особисту зацікавленість слідчої судді у результатах розгляду справи.

Прокурор та представник ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання з розгляду заяви про відвід не з`явилися.

За наведених обставин та з урахуванням положень ст.81 КПК України неявка вказаних учасників не перешкоджає розгляду справи.

Про призначення судового засідання повідомлялася слідча суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , якій заявлено відвід. Письмових пояснень від слідчої судді з приводу відводу, ініційованого ОСОБА_3 та її представником адвокатом ОСОБА_4 , не надходило.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

У провадженні слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 перебуває скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення (справа №465/3991/25). В судовому засіданні з розгляду вказаної скарги, яке відбулось 11.06.2025 року, адвокат ОСОБА_4 заявив про недовіру слідчій судді ОСОБА_5 . Надалі ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 12.06.2025 року подали до суду письмову заяву про відвід слідчої судді.

При цьому, мотивами недовіри слідчій судді є незгода ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 з порядком організації розгляду скарги слідчою суддею, ігнорування останньою, на переконання скаржника і її представника, доводів, якими обґрунтована скарга, упередженістю слідчої судді та її зацікавленістю в результатах розгляду, яка, як стверджують ініціатори заявлення відводу, безпідставно допустила до участі в розгляді справи прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , котра не має на це відповідних повноважень.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід; за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. За змістом ч.2 ст.75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім цього, положеннями ст.76 КПК України передбачено випадки, за яких не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні. Так, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Також суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Крім цього, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. У свою чергу, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Таким чином, процесуальний закон визначає вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя, а також суддя підлягають відводу.

Однак, як встановлено під час розгляду заяви про відвід, така не містить посилань на обставини, визначені у ст.ст.75, 76 КПК України.

При цьому, суддя враховує, що відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен містити відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Для встановлення наявності ознак необ`єктивності мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості слідчого судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Так, у справі Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» Європейським судом з прав людини зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі чи навпаки. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Стосовно об`єктивного критерію безсторонності у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) Європейський суд з прав людини констатував, що об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною.

Попри це, заявлений ОСОБА_3 та її представником адвокатом ОСОБА_4 відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчої судді ОСОБА_5 , що передбачені ст.ст.75, 76 КПК України, а фактично зводиться до побоювань скаржника щодо можливості прийняття слідчою суддею рішення про відмову у задоволенні скарги та незгоди з процесуальними діями, які вчиняються слідчою суддею у межах розгляду скарги.

В контексті наведеного врахуванню підлягає те, що майже усі доводи заяви про відвід слідчої судді від 11.06.2025 року дублюють аргументи заявниці і її представника адвоката ОСОБА_4 , викладені у заяві про відвід від 26.05.2025 року, і таким оцінка вже надавалася в ухвалі, постановленій за результатами розгляду відводу слідчій судді ОСОБА_5 від 29.05.2025 року. Нова заява про відвід є повторним зверненням ОСОБА_3 і її представника, яке охоплює раніше досліджені і перевірені доводи.

Суддя звертає увагу на те, що сама по собі незгода скаржника з процесуальними діями і рішеннями слідчого судді не може свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді, адже процесуальний закон передбачає механізм оскарження таких у передбачений процесуальний спосіб, в який учасником процесу реалізується своє право на ревізування таких дій і рішень судом вищої інстанції.

Що стосується доводів заявників про особисту упередженість слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 та її зацікавленість у розгляді справи, то такі ґрунтуються виключно на суб`єктивному уявленні скаржника і представника про те, що розгляд поданої скарги спрямовується слідчою суддею в бік відмови у задоволенні скарги. Однак, будь-яких об`єктивних даних про те, що зацікавленість або упередженість слідчої судді є реальною, в заяві про відвід не наведено та, відповідно, доказів існування таких при розгляді заявленого відводу не представлено.

Посилання заявниці та її представника на відсутність повноважень прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 приймати участь у кримінальному провадженні №0000573 від 16.10.2024 року не можна вважати спроможним аргументом на підтвердження упередженості слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , яка допустила прокурора до участі в розгляді справи і відмовила у задоволенні відводу прокурору. У даному випадку врахуванню підлягає те, що предметом розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яка перебуває у провадженні слідчої судді ОСОБА_5 , є невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення. А тому, кримінальне провадження №0000573 від 16.10.2024 року, у якому прокурор ОСОБА_7 не є процесуальним керівником, не має стосунку до питання відмови органу досудового розслідування внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 09.05.2025 року і дані справи не можна вважати процесуально пов`язаними між собою. Водночас суддя наголошує, що питання допуску прокурора до участі в розгляді справи, перевірки повноважень прокурора на участь в судовому засіданні є прерогативою виключно головуючого судді (у даному випадку слідчої судді, яка розглядає скаргу). Будь-які застереження щодо відсутності підстав для участі прокурора у справі чи стосовно участі в ній прокурора без належного підтверджених повноважень може бути підставою для оскарження прийнятого у справі рішення судом апеляційної інстанції. Ревізування таких питань в рамках розгляду заяви про відвід слідчої судді виходить за межі компетенції судді, який розглядає відповідну заву про відвід. Аналогічно на стадії розгляду відводу, заявленого слідчій судді, не можуть вживатися суддею, який розглядає заявлений відвід, будь-які заходи щодо повідомлення компетентних державних органів про незаконні дії прокурора, як на цьому наполягає представник заявника, адже процесуальні дії і рішення прокурора оцінюються в межах основного провадження, в якому приймає участь прокурор, судом (суддею, слідчим суддею), який розглядає відповідну справу, і судами вищих інстанцій при здійсненні, зокрема апеляційного, провадження. Компетенція судді при розгляді заяви про відвід слідчої судді обмежена виключно предметом заявленого відводу власне слідчому судді, а не іншим учасникам провадження. Так, відвід прокурору відповідно до ч.2 ст.81 КПК України розглядається під час досудового розслідування слідчим суддею, яким і надається оцінка доводам учасників провадження про наявність або відсутність обставин, що виключають участь прокурора у розгляді справи.

Стосовно надсилання ОСОБА_3 та її представнику адвокату ОСОБА_4 судових повісток про виклик на розгляд скарги щодо бездіяльності слідства від імені судді ОСОБА_8 , а не слідчої судді, то будь-яких підтверджень таких обставин суду не надано, відповідні повістки до матеріалів заяви про відвід слідчої судді не долучено. Попри це, будь-яких сумнівів у наявності в судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 повноважень слідчої судді не може існувати, адже згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 12.05.2025 року для розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення визначено в автоматичному порядку згідно ст.35 КПК України слідчу суддю ОСОБА_5 , про що безпосередньо зазначено у вказаному протоколі.

Тому з урахуванням наведеного та за відсутності доказів упередженості слідчої судді заявлений такій слідчій судді відвід не підлягає задоволенню. Відповідно, суддя вважає, що у задоволенні заяви про відвід слідчої судді слід відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчої судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від участі в розгляді справи №465/3991/25 за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність посадових осіб ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1