Номер провадження: 11-кп/813/1890/25
Справа № 523/1582/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Пересипського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року в кримінальному провадженні №0000450 від 02.07.2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.11.2022 року Суворовським (Пересипським) районним судом м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до покрання у виді штрафу в розмірі 17000 грн.,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України місцевим судом ухвалено кожний вирок щодо ОСОБА_9 виконувати самостійно.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_9 та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, а саме, виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч.3 ст.72 КК України та самостійне виконання покарання у виді штрафу за вироком Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 10.11.2022 року.

Прокурор посилається на те, що місцевий суд при призначенні обвинуваченому остаточного покарання безпідставно зазначив самостійне виконання покарання у виді штрафу за попереднім вироком Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 10.11.2022 року, строк давності виконання якого закінчився, відповідно до положень ст.80 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі прокурором заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, яке мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки вона не була присутня під час судового розгляду обвинувального акту, а копію вироку отримала 24.04.2025 року.

Судовий розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності обвинуваченого та захисника, оскільки, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли.

Заслухавши суддю-доповідача; думки прокурора, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; вивчивши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України визначено одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення і таким чином закріплено гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 25 грудня 1997 року №9-зп зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції Українине може бути обмежене.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Частина 1 ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частина 3 абзац 2 ст. 3295 КПК передбачає, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Посилаючись на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду прокурор вказує, що копію вироку вона отримала лише 24.04.2025 року.

Прокурор не була присутня при проголошенні вироку, даних про надсилання місцевим судом копії вироку стороні обвинувачення матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вирокумісцевого суду.

Поновити прокурору Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження вирокуПересипського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 року в кримінальному провадженні №0000450 від 02.07.2024 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 .

Призначити апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 до судового розгляду на 06.10.2025 року о 09 год. 50 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4