Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2648/25
номер провадження 1-кс/695/719/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та додані до клопотання матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 13.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та додані до клопотання матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 13.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13.06.2025 працівниками ВПД №1 Золотоніського РВП на автодорозі сполучення Т2409 Драбів Золотоноша, розташованого в селищі Драбів, було зупинено транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ модель 3507 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. с-ще Драбів, у кузові вище зазначеного транспортного засобу виявлено порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3, при перевезенні деревини різних порід водій надав працівникам поліції накладну з ознаками підробки.

Під час огляду місця події виявлено та вилучено: транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ модель 3507 державний номерний знак НОМЕР_1 вилученно до майданчику тимчасового тримання автомобілів ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, селище. Драбів, вул. Цетральна, 81, накладну № 66 від 19 червня 2025, порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3.

На теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що накладна № 66 від 19 червня 2025, порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 були знаряддям вчинення кримінального проступку, зберегли на собі сліди проступку та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання втрати речових доказів, їх пошкодження, знищення, зміни, продажу виникає необхідність в накладенні на вилучене майно арешту, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на накладну № 66 від 19 червня 2025, порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

У судове засідання особа, у якої було вилучене майно ОСОБА_4 не з`явився, про місце, день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Ретельно вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 168 КПК України кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000291 від 13.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Із наданих до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 в період часу з 09 год. 40 хв. по 10 год. 30 хв. на автодорозі сполученням Т2409 Драбів-Золотоноша в селищі Драбів зі сторони виїзду до с. Золотоношка Золотоніського району Черкаської області під час огляду місця події 13.06.2025 було виявлено та вилучено: накладну № 66 від 19 червня 2025; порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 13.06.2025 року зазначені у клопотанні про арешт майна накладна № 66 від 19 червня 2025 та порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000291 від 13.06.2025 за ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вилучене майно, а саме: накладну № 66 від 19 червня 2025 та порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 є забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вищевказаного майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального проступку.

З метою забезпечення збереження речових доказів, та забезпечення співрозмірності права власника/користувача на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на накладну № 66 від 19 червня 2025 підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Щодо накладення арешту на порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 слідчий суддя зазначає наступне.

Метою накладення арешту на майно може бути збереження речових доказів. Якщо речі (предмети) визнано речовими доказами, то відповідно до ст.98 КПК України має бути зазначено яким ознакам (критеріям) речового доказу вони відповідають, й підстава для арешту (яку обставину буде підтверджувати) та завдання, яке має бути виконане арештом майна.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речового доказу, прокурор має обґрунтувати відповідність вилученого майна критеріям речового доказу, а не процитувати ст. 98 КПК України, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідність вилученого майна, а саме порубаних дров об`ємом близько 5,5 м3 критеріям речового доказу у клопотанні не обгрунтована та не зазначена наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Щодо завдання арешту майна, то воно визначене ч.11 ст.170 КПК України, тобто прокурор має довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а не перерахувати ці обставини, тобто конкретно вказати хто та за яких обставин може пошкодити, зіпсувати, втратити, знищити, використати, перетворити, передати майно, якщо його не арештувати.

Прокурором при зверненні з клопотанням про арешт майна не обгрунтовано чи є вилучені порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 речовими доказами та наявність ризиків в разі незастосування їх арешту (ч.11 ст.170 КПК України).

До клопотання прокурора додано постанову слідчого про визнання вилучених дров речовим доказом, проте у постанові жодним чином не обґрунтовано яким саме критеріям речового доказу відповідають вилучені документи.

Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обґрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм. У разі подання клопотання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, в ньому повинно бути зазначено, яким з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке прокурор просить накласти арешт, з відповідним мотивуванням відповідно до обставин конкретного кримінального провадження.

Всупереч викладеним вище нормам КПК України, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не конкретизовано, якому з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке прокурор просить накласти арешт, яке значення воно має для кримінального провадження, дізнання в якому здійснюється за ч. 1 ст.358 КК України, доказом яких обставин воно може бути.

Враховуючи викладене, клопотання в частині накладення арешту на порубані дрова об`ємом близько 5,5 м3 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-174, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 13.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 13.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на майно, вилучене 13.06.2025 року під час огляду місця події на автодорозі сполученням Т2409 Драбів-Золотоноша в селищі Драбів зі сторони виїзду до с. Золотоношка Золотоніського району Черкаської області, а саме: накладну № 66 від 19 червня 2025 року.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1