ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/190/25 Справа № 703/1951/24 Категорія: ст. 537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 .

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Оскаржуваною ухвалою було відмовлено у задоволенні подання начальника Черкаського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» Черкаській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2022 покарання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що станом на час розгляду клопотання іспитовий строк, встановлений вказаним вироком ОСОБА_7 закінчився. Оскільки розгляд питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання поза межами іспитового строку законодавством не передбачено, то суд відмовив у задоволенні подання. Водночас суд встановив, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, допускав порушення явки на реєстрацію.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання та направити засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2022. Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з дня його фактичного затримання.

Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 з підстав закінчення випробувального терміну.

Звертає увагу, що суд безпідставно не взяв до уваги, що всі без виключення порушення засудженим без поважних на те причин умов реєстрації, а також систематичне притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності були допущені останнім саме у період випробувального терміну, до закінчення якого органом пробації скеровано відповідне подання.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- прокурор, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи, що в ній викладені;

- засуджений, який заперечував проти її задоволення, пославшись на законність ухвали суду.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обстави які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Згідно з ч.2 ст.78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кримінального виконавчого кодексу України (далі - КВК), якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 411 КПК судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегією суддів встановлено, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 12.09.2024 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Згідно з ст.76 КК на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Засуджений ОСОБА_7 14.06.2022 в Звенигородському районному секторі № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області та 15.07.2022 в Черкаському РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області повторно був ознайомлений під особистий підпис з правилами та умовами відбування покарання з випробуванням. Цього ж дня, засудженого було ознайомлено з постановою про встановлення днів явок на реєстрацію, відповідно до якої йому необхідно з`являтися на реєстрацію до органу пробації 1-й, 3-й вівторок кожного місяця, а також обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання.

30.01.2023 ОСОБА_7 під час іспитового строку був призваний до лав ЗСУ та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 .

06.02.2023 відповідно до наказу № 337 від 17.09.2020 «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» копію вироку відносно засудженого направлено до вказаної в/ч для подальшого здійснення контролю за поведінкою як військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням. Підтвердження з в/ч про отримання копії вироку до Черкаського РВ № 3 не надходило, вказаний орган пробації продовжив здійснювати контроль за виконанням вироку щодо засудженого.

Згідно з копією наказу № 374 від 21.11.2023 ОСОБА_7 16.11.2023 самовільно залишив військову частину.

20.02.2024 засуджений ОСОБА_7 з`явився до Черкаського РВ №3 та надав письмові пояснення, вказав, що він дійсно 16.11.2023 самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 , після чого перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Про необхідність з`являтись на реєстрацію він не знав, тому за період із 16.11.2023 по 20.02.2024 (до дня явки до органу пробації) засуджений без поважних на те причин пропустив 6 реєстраційних днів - 21.11.2023, 05.12.2023, 19.12.2023, 02.01.2024, 16.01.2024 та 06.02.2024, за що отримав застереження у виді письмового попередження та проведено профілактичну бесіду.

Окрім того, засуджений під час іспитового строку вчинив адміністративні порушення, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП від 24.10.2023, ч.5 ст.126 КУпАП від 24.10.2023, ч.1 ст.126 КУпАП від 19.11.2023, ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП від 18.12.2023, ч.1 ст.173-2 від 27.02.2024.

Незважаючи на проведення соціально-виховної роботи спрямованої на виправлення засудженого, останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і 16.04.2024 без поважних на те причин знову не з`явився на призначену згідно з вироком суду реєстрацію.

Водночас, з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 окрім зазначених адміністративних правопорушень також був притягнений до адміністративної відповідальності з накладенням стягнень у виді штрафів, в тому числі з позбавленням права керування транспортними засобами згідно з постановами судів за: ч.3 ст.172-20 КУпАП від 25.12.2023; ст.122-4 та ст.124 КУпАП від 17.01.2024; ч.1 ст.173-1 КУпАП від 02.03.2023; ч.1 ст.130 КУпАП від 16.01.2024; ч.3 ст. 173-20 КУпАП від 05.01.2024; ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 КУпАП від 29.03.2024.

Таким чином, загалом за час перебування на обліку органу пробації ОСОБА_7 , будучи належним чином проінформованим та попередженим про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього судом, більш ніж 10 разів притягувавсь до адміністративної відповідальності та допустив 7 неявок до органу пробації без поважних причин.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про відмову органу пробації у задоволенні подання про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_7 є необґрунтованою.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 94, 370, 372 КПК при постановленні ухвали, не надано належної оцінки всім доказам і обставинам справи, не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення рішення.

Вказані порушення, призвели до неправильних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Апеляційний суд не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання з підстав закінчення іспитового строку за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2024. відносно ОСОБА_7 , адже, з матеріалів провадження вбачається, що всі перелічені адміністративні правопорушення, які стали предметом судового розгляду, допущені засудженим ОСОБА_7 саме у період перебігу випробувального терміну, до закінчення якого органом пробації скеровано подання.

Тому відповідне посилання суду першої інстанції, як на єдину підставу для відмову задоволенні клопотання органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання, є помилковим.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч.2 ст.78 КК достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.

Згідно з матеріалами провадження, засуджений ОСОБА_7 , протягом нетривалого іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, за що на нього були накладені адміністративні стягнення.

Водночас, категорія адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_7 свідчить саме про умисний та свідомий характер таких дій, а також про підвищений рівень суспільної небезпеки, оскільки вчинення їх більшості відбувалося на транспорті, які полягали в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння або з ознаками такого сп`яніння, що становить реальну загрозу для оточуючих. Та обставина, що кожне із наступних правопорушень вчинене через нетривалий проміжок часу, свідчить про те, що засуджений свідомо ігнорував роз`яснення органу пробації та не робив висновків із своєї поведінки.

Із вказаного слідує, що поведінка засудженого ОСОБА_7 протягом іспитового строку була несумлінною та неспрямованою на неухильне виконання обов`язків, дотримання правослухняного способу життя.

Скоєння ним адміністративних правопорушень носило систематичний характер, що дає підстави для висновку про нездатність засудженого до самокерованої поведінки навіть під контролем пробаційного органу, а відтак, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання начальника Черкаського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2022.

Систематичне вчинення засудженим адміністративних правопорушень свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і є достатньою підставою згідно з ч 2 ст. 78 КК для направлення засудженого для відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання з випробуванням, невиконання покладених на нього обов`язків, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, є необґрунтованою та підлягає до скасування, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.405, п.4 ч.1 ст.407, ст.ст.409, 413, 418, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Черкаського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» Черкаській області ОСОБА_9 .

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2022.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4