Справа № 643/6885/24
Провадження № 1-кп/643/347/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025

17 червня 2025 року міста Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000246, внесеному до ЄРДР від 26.03.2024, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Салтівського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинувальними актами відносно ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України.

Від обвинуваченого до суду надійшла низка клопотань, які частково вирішено в ході судового засідання 25.03.2025, решта залишена відкритими для ознайомлення стороною обвинувачення.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 заявив зокрема такі клопотання: - про зобов`язання керівництва медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відреагувати на потреби ОСОБА_7 зі станом здоров`я останнього; - надати висновки за проведеними технічних та лабораторних досліджень на території медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор»; проведення службового розслідування умов утримання ОСОБА_7 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» тощо.

Клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_7 , має хронічне захворювання туберкульоз легенів, потребує відповідного та невідкладеного лікування, яке йому не надається взагалі, утримується, вкрай неналежних умовах перебування у слідчому ізоляторі.

Прокурор на заявлене клопотання висловив думку, що такі вимоги необхідно заявляти до компетентних та уповноважених посадових осіб органів прокуратури вищого рівня у відповідності до діючого законодавства України. Доказів про звернення ОСОБА_7 до будь-яких уповноважених органів стосовно стану здоров`я, неналежного лікування, утриманні в умовах СІЗО, суду не надано, а тому такі клопотання до суду задоволенню не підлягають.

Потерпілі погодились з прокурором.

Сторона захисту підтримала клопотання ОСОБА_7 в повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи заявлених клопотань зі вказаних вище обставинах, вислухавши учасників судового провадження, дійшов такого.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Глава 18 КПК України, ст.206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Положеннями ст. 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою;) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається з матеріалів провадження, відносно ОСОБА_7 на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строк дії якого запобіжного заходу продовжувався.

Оскільки ОСОБА_7 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 відбуває покарання у виді позбавлення волі, клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраного Московським районним судом м. Харкова по даному кримінальному провадженню згідно ухвали слідчого судді від 28.05.2024 через такі обставини, прокурором не заявлялось, а обвинуваченим ОСОБА_7 заявлено клопотання про залишення його в умовах слідчого ізолятора, судом 25.03.2025 постановленню ухвалу, якою тимчасово залишено обвинуваченого ОСОБА_7 в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження №643/6885/24.

Далі, відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Отже, з аналізу положень ст.206 КПК України можна зробити висновок, що саме слідчий суддя в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, а якщо під час судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі - слідчий суддя зобов`язаний забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи та вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Далі, ухвалою суду від 17.09.2024 по даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд, визначено порядок та повний обсяг дослідження доказів по справі. Судовий розгляд триває, свідки, потерпілі в судовому засіданні не допитані, письмові докази не досліджувались.

Між тим, ОСОБА_7 звернувся з клопотаннями на стадії судового розгляду, не до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого тримається під вартою.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з клопотаннями в яких просить притягнути потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності через наявність в їх діях, на думку обвинуваченого, ознак шахрайства тощо, стягнення компенсаці, а також проведення перевірки шляхом поліфонії з фігурантами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин кримінального правопорушення, зокрема, відносяться: - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); - винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення; - вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається із змісту обвинувального акту, який призначений до судового розгляду, останній відповідає п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та в обвинувальному акту зазначені усі, передбачені ч.1 ст. 91 КПК України обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своєї сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того, при встановлені під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, прокурор має право змінити обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації або обсягу обвинувачення, що передбачає положення ст. 338 КПК України.

Далі, особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, відповідно до ст.55 КПК України визнається потерпілим. У кримінально-правовому розумінні особа є потерпілою із моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Із обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що потерпілими особами визнано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та Релігійну організацію «Релігійна Громада Олександро-Невська Харківської Єпархії Української Православної Церкви» на підставі обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в розумні положень ст.291 КПК України, що зазначено текстом вище.

Главою 28 КПУ України визначено загальні положення судового розгляду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного у обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ст.337 КПК України).

Отже, вищевикладене свідчить про те, що на суд, що розглядає вказане кримінальне провадження на даній стадії судового розгляду, не покладено обов`язку, передбаченого положеннями ст.206 КПК України, проведення будь-яких слідчих дій, вирішення питання про притягнення інших осіб до кримінальної відповідальності тощо, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 в цієї частині вимог, задоволенню не підлягає.

Крім того, суд зауважує, що ствердження та доводи ОСОБА_7 носять голослівний характер та ніякими належними доказами порушення його прав на теперішній час не підтверджено.

Між тим, суд з метою економії процесуального часу, отримання відомостей про обставини, на які посилається обвинувачений, вважає за доцільне направити до Салтівської окружної прокуратури міста Харкова вище перелічені клопотання.

Далі, ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу н6а письмові листування, дозвіл на кореспонденцію тощо.

25.03.2025 судом розглядалось аналогічне клопотання та ОСОБА_7 надано роз`яснення, що оскільки на теперішній час останній відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.10.2024, то за суддею Салтівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 не рахується, тимчасово залишений в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на час розгляду вказаного вище кримінального провадження, а тому за наданням дозволу на кореспонденцію ОСОБА_7 необхідно звернутися безпосередньо до керівництва ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 350, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зобов`язання керівництва медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відреагувати на потреби ОСОБА_7 з станом здоров`я останнього, надання висновків за проведеними технічних та лабораторних досліджень на території медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор», проведення службового розслідування умов утримання ОСОБА_7 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», проведення перевірки шляхом поліфонії з фігурантами по справі, притягнення потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Направити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зобов`язання керівництва медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відреагувати на потреби ОСОБА_7 з станом здоров`я останнього, надання висновків за проведеними технічних та лабораторних досліджень на території медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор», проведення службового розслідування умов утримання ОСОБА_7 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», проведення перевірки шляхом поліфонії з фігурантами по справі до Салтівської окружної прокуратури міста Харкова для реагування.

Ухвала є остаточною та оскарженю не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1