Провадження № 1-кс/201/3880/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И Л А:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, та просить: 1) визнати бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001169, яка полягає у нерозгляді клопотання про визнання інсталяції речовим доказом та накладення на неї арешту, протиправною; 2) зобов`язати слідчого розглянути подане 01 вересня 2025 року клопотання у порядку та строки, визначені статтею 200 КПК України, і прийняти належне процесуальне рішення з цього питання; 3) зобов`язати слідчого вжити заходів для забезпечення збереження інсталяції як речового доказу, у тому числі шляхом невідкладного звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на неї у встановленому законом порядку.

В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначає, що в провадженні відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2025 року за № 0001169 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 137 КК України (неналежне виконання обов`язків щодо охорони життя та здоров`я дітей) та ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість). Досудове слідство здійснюється у зв`язку з тяжким травмуванням малолітньої ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_4 , яка отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок падіння інсталяції у парку ім. Т.Г. Шевченка м. Дніпра.

01 вересня 2025 року адвокатом і представником потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника батька ОСОБА_4 , відповідно до договору про надання правничої допомоги та ордеру, було подано до канцелярію поліції клопотання про визнання вищевказаної інсталяції речовим доказом та накладення на неї арешту із забороною вчинення будь-яких дій до завершення досудового розслідування. У поданому клопотанні обґрунтовано, що дана інсталяція є матеріальним об`єктом, який відповідає визначенню речового доказу у розумінні ст. 98 КПК України, оскільки вона стала безпосереднім джерелом тяжких тілесних ушкоджень у потерпілої, зберегла на собі сліди події та може бути об`єктом необхідних технічних криміналістичних досліджень. Крім того було зазначено що ризики її пошкодження, приховування чи знищення у зв`язку з тим, що за інформацію свідків інсталяція була демонтована та вивезення невстановленими особами 28 серпня 2025 року.

Станом на 08 вересня 2025 року жодного процесуального рішення слідчим не прийнято, жодного повідомлення про результати розгляду клопотання не надійшло, копію постанови про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання не вручено. Це свідчить про допущену бездіяльність, яка прямо суперечить вимогам кримінального процесуального закону та порушує права потерпілою ОСОБА_5 як малолітньої дитини, а також її батька ОСОБА_4 , визнаного законним представником потерпілої.

Вказані обставини стали підставою для звернення заявника зі скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній.

Заявник ОСОБА_4 та представник відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового засідання, до судового засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що відділенням поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001169 від 25 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України.

01 вересня 2025 року до відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області представник ОСОБА_4 , який є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про арешт майна, а саме: інсталяції, яка 24 серпня 2025 року впала на ОСОБА_6 , в парку ім. Т.Г. Шевченка м. Дніпра.

Частиною 3 статті 11 КПК України передбачено, що кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 5 КПК, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно зі статтею 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Тобто Кримінальний процесуальний кодексом України зобов`язує слідчого або прокурора розглянути в строк не більше ніж три дні з моменту отримання клопотання та у разі відмови у задоволені клопотання повної або часткової зобов`язаний винести вмотивовану постанову. Тому це не право слідчого, а його обов`язок, який чітко прописаний у нормах діючого Кримінального процесуального кодексу України.

На момент судового розгляду представником відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області не надано слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ст. 220 КПК України щодо розгляду протягом трьох днів з моменту подання клопотання адвоката про накладення арешту на майно та визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження є, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином при розгляді даної скарги слідчим суддею встановлено, що клопотання представника ОСОБА_4 , який є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 від 01 вересня 2025 року про арешт майна та визнання цього майна речовим доказом слідчим наразі не розглянуто.

Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням принципу верховенства права, законності, рівності усіх перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та враховуючи ту обставину, що при розгляді даної скарги встановлено, що у слідчого судді відсутні буд-які відомості щодо розгляду клопотання потерпілої сторони, слідчий суддя робить висновок про те, що скарга обґрунтована та доведена частково, що підтверджується вищевикладеними письмовими доказами у цій ухвалі, та дає законні підстави слідчому судді задовольнити скаргу частково, визнавши бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001169, яка полягає у нерозгляді клопотання про визнання інсталяції речовим доказом та накладення на неї арешту, протиправною, та зобов`язавши слідчого розглянути подане 01 вересня 2025 року клопотання у порядку та строки, визначені статтею 200 КПК України, і прийняти належне процесуальне рішення з цього питання.

Проте, слідчий суддя не має права втручатися в дискреційні повноваження слідчого та прокурора щодо вчинення інших процесуальних дій, зокрема щодо вирішення питання про вжиття заходів для забезпечення збереження інсталяції як речового доказу, у тому числі шляхом невідкладного звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на неї у встановленому законом порядку, а тому вимоги скарги у цій частині не підлягають задоволенню.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу частину 1 статті 305 КПК України, відповідно до якої подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 117, 220, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити.

Визнати бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001169, яка полягає у нерозгляді клопотання про визнання інсталяції речовим доказом та накладення на неї арешту, протиправною.

Зобов`язати слідчого розглянути подане 01 вересня 2025 року клопотання у порядку та строки, визначені статтею 200 КПК України, і прийняти належне процесуальне рішення з цього питання.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1