Справа № 357/6028/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 03 червня 2025 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000271, яке внесене до ЄРДР 05 квітня 2025 року, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нова Каховка, Херсонська область, громадянин України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працює, розлучений, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2002 року, за ч. 4 ст. 187, п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на 16 (шістнадцять) років з конфіскацією майна, яке відбув повністю;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2025 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за таких фактичних обставин.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «PVP», допускається лише у цілях, передбачених статтями 19, 20, 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 , 05 квітня 2025 року близько 13 години 45 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 84-А по вулиці Польова в місті Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину - «PVP».

Оглянувши вказаний пакет, ОСОБА_4 пересвідчився, що дана кристалоподібна речовина є психотропною речовиною, а саме - «PVP», оскільки в минулому мав досвід її вживання, після чого поклав вказаний пакет до правої кишені штанів, в які був одягнений та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 05 квітня 2025 року в період часу з 14 год. 53 хв. по 14 год. 59 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 84-А по вулиці Польова в містіБіла Церква Київської області, у ході проведення огляду місця події, добровільно надав працівникам поліції пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,251 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров?я населення, всупереч положенням Закону незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 cт. 309 КК України.

Сторони погодились, що обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погодились, що обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та щиро розкаювався.

Сторони узгодили ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Сторони узгодили остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання визначеного в угоді, невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2025 року, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Сторони засвідчили, що їм відомі наслідки укладення угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000271, яке внесене до ЄРДР 05 квітня 2025 року, стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленому йому обвинувачення, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Погоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, а також те, що обвинувачений у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліках не перебуває, на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває.

Правила ст. 71 КК України, сторонами угоди про визнання винуватості застосовані правильно.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У ході судового розгляду установлено, що постановою від 17 квітня 2025 року визнана речовим доказом: кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,251 г., яка поміщена до полімерного сейф-пакету.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вказане питання вирішується судом за правилами частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме: (1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); (2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; (3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; (4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; (5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; (6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; (6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. (7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, суд вважає за необхідне речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,251 г., яка поміщена до полімерного сейф-пакету знищити.

У ході судового розгляду з`ясовано, що згідно з довідкою, витрати пов`язані з висновком експерта від 05 квітня 2025 року № СЕ-19/111-25/21125-НЗПРАП становлять 3656 гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отож, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3656 гривні 60 копійок.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд не бачить.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 03 червня 2025 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання, передбачене санкцією вказаної норми, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до призначеного цим вироком покарання, невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2025 року, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає три дні пробаційного нагляду та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання здійсненого на виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3656 (три тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази: речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,251 г., яка поміщена до полімерного сейф-пакету, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6

Київської області