Провадження № 1-кс/752/3755/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0001492, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001492 від 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332, КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001492 від 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою разом з іншими невстановленими особами, які з метою особистого збагачення, вступили у злочину змову між собою та розподіливши ролі, організували злочинну схему незаконного перетину державного кордону України особами призовного віку та схему ухилення військовослужбовців від проходження військової служби.

Під час проведення досудового розслідування, ОСОБА_5 висунув вимогу громадянину ОСОБА_6 та громадянину ОСОБА_7 , у отриманні неправомірної вигоди, в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, за одну особу, всього 60000 (шістдесят тисяч) за двох, за вирішення питання ухилення від проходження військової служби шляхом незаконного перетину державного кордону України в межах Одеської області до Республіки Молдова.

Вказана протиправна діяльність ОСОБА_5 задокументована у результаті проведення ряду негласних слідчих (розшукових) дій.

23.04.2025 по кримінальному провадженню № 0001492 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України затримано ОСОБА_5 , який отримав неправомірну вигоду в сумі 40000 доларів США за здійснення незаконного перенаправлення 2 осіб через кордон України.

23.04.2025 слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві, лейтенантом поліції ОСОБА_3 , у період часу з 16 год. 51 хв. по 17 год. 21 хв. було проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8, в ході якого було виявлено та вилучено: несправжні (імітаційні) засоби, у вигляді грошових коштів, номіналом 100 доларів США з номерами КВ14859854М, у кількості 398 купюр, поміщено до спец пакету WAR1269815, грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 2 купюри з номерами КВ47041908В, КF77627793C, вилучено та поміщено до спец пакету WAR1269816.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту є збереження речових доказів.

На підставі зазначеного слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, вилучене 23.04.2025 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8, а саме: несправжні (імітаційні) засоби, у вигляді грошових коштів, номіналом 100 доларів США з номерами КВ14859854М, у кількості 398 купюр, грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 2 купюри з номерами КВ47041908В, КF77627793C.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Від адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , надійшла заява про розгляд клопотання без участі ОСОБА_5 та його захисника. У клопотанні адвокат зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 не є власником чи володільцем майна, на яке слідчий у клопотанні просить накласти арешт.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001492 від 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332, КК України.

23.04.2025 слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві, лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8, в ході якого було виявлено та вилучено: несправжні (імітаційні) засоби, у вигляді грошових коштів, номіналом 100 доларів США з номерами КВ14859854М, у кількості 398 купюр, грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 2 купюри з номерами КВ47041908В, КF77627793C, що підтверджується копією протоколу огляду.

Постановою слідчого від 23.04.2025 вилучені під час огляду імітаційні гроші визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучені під час обшуку імітаційні гроші відповідають ознакам, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, і мають значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим у клопотанні мета щодо збереження речових доказів може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим доведено, що вищезазначене вилучене під час огляду майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення речового доказу для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

З огляду на викладене, клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події 23.04.2025 за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8, а саме: несправжні (імітаційні) засоби, у вигляді грошових коштів, номіналом 100 доларів США з номерами КВ14859854М, у кількості 398 купюр, поміщено до спец пакету WAR1269815, грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 2 купюри з номерами КВ47041908В, КF77627793C, вилучено та поміщено до спец пакету WAR1269816.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1