МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1953/23
Провадження № 1-кп/945/331/25
Вирок

Іменем України

28 серпня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 24 квітня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що раніше не судимий, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який проходив військову службу на посаді водія 3 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону станом на дату вчинення кримінального правопорушення),

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби на посаді водія 3 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєного стану, який діє на території України з 24 лютого 2022 року, 18 жовтня 2022 року самовільно залишив місце служби місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у Миколаївському районі Миколаївської області та до 21 квітня 2023 року незаконно перебував поза її межами та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_6 повідомив, що кримінальне правопорушення було вчинено ним, у зв`язку з тим, що напередодні в нього загинув товариш, а керівництво не пустило обвинуваченого на похорон. Після цієї події, ОСОБА_6 мав пригнічений психологічний стан, який заважав ОСОБА_6 проходити подальшу військову службу. 21 квітня 2023 року ОСОБА_6 прибув до ВСП. Вказує, що його адвокат звертався до ДБР з приводу повернення ОСОБА_6 на військову службу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненому злочині, а отже дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону станом на дату вчинення злочину) самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 за місцем служби характеризувався позитивно, відповідав займаній посаді; визнаний непридатним до служби у морській піхоті; у 2023 році мав 25% ступеня втрати працездатності; є ветераном війни; брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема, у Донецькій області та у Харківській області; має медаль Незламним героям російсько-української війни; нагороджений відзнакою Президента України За оборону України; має подяку за підтримку армії за сприяння та допомогу підрозділу Стугна; має подяку за постійну волонтерську допомогу Військової частини НОМЕР_2 ; має подяку від командира військової частини НОМЕР_3 ; має подяку від Громадської організації Волонтерський штаб ТРО; має подяку від Коцюбинської селищної ради та її виконавчого комітету; має подяку від ПАТ Харківський тракторний завод; нагороджений грамотою командира військової частини НОМЕР_4 ; має на утриманні малолітню дитину; має ряд захворювань; відповідно до копії довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 18.02.2025 ОСОБА_6 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; отримав травму, яка пов`язана з проходженням військової служби, у зв`язку з чим має інвалідність ІІІ групи; є таким, що не має судимості; на психіатричному та наркологічному обліку не перебував, за медичною допомогою до КНП Миколаївський обласний центр психічного здоров`я МОР не звертався, не лікувався.

Відповідно до досудової доповіді, наданої органом пробації на запит суду, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється, як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Обставинами, які пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, має грамоти та подяки за сприяння захисту територіальної цілісності України та за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, а також за активну допомогу та фінансову підтримку цивільних та військових, стан здоров`я обвинуваченого та отриману ним інвалідність 3 групи внаслідок війни, а тому відсутні законодавчі перешкоди для застосування до засудженого інституту умовного звільнення, в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, і наявна можливість досягти мети виправлення засудженого без його ізоляції від суспільства, суд вважає, що відносно ОСОБА_6 слід обрати покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених частиною статті (в редакції Закону станом на дату вчинення злочину), з одночасним встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України (в редакції Закону станом на дату вчинення злочину), з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередженню вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону станом на дату вчинення злочину)та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

28.08.2025