ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/899/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування тримання під
вартою підозрюваному
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2025, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в межах строку досудового розслідування на 36 днів, тобто до 05.08.2025 включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що оскаржувану ухвалу слідчим суддею було постановлено за умов недоведеності стороною обвинувачення за допомогою наданих нею недопустимих доказів наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя вважав доведеними у даному випадку, а також за відсутності належного дослідження можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначає, що органом досудового розслідування не було доведено наявності у діях ОСОБА_6 об`єктивної та суб`єктивної сторін складу злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, а також не було надано доказів, достатніх для неупередженого висновку про те, що злочин міг мати місце, і що ОСОБА_6 пов`язаний із його вчиненням.

Наголошує на тому, що у клопотанні викладені лише власні домисли слідчого щодо існування ризиків зі сторони ОСОБА_6 . Крім того, не зазначено, які саме об`єктивні обставини перешкодили провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії (або завершити їх проведення) до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, зазначає, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не було враховано в повній мірі обставини, які свідчать про можливість застосування до ОСОБА_6 , на даному етапі досудового розслідування, менш тяжкого запобіжного заходу.

Зокрема, просить врахувати, що у ОСОБА_6 є сім`я, на утриманні перебуває дитина-інвалід. ОСОБА_6 має можливість прибувати вчасно на виклики органу досудового розслідування та до суду. ОСОБА_6 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, судимостей не має, на обліку в психологічному чи наркотичному диспансері не перебуває.

Зауважує, що положення ч.6 ст.176 КПК України, на яку послався слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі, суперечить частині другій статті 3, частинам першій, другій статті 8, частинам першій, другій статті 29 Конституції України, оскільки порушує принцип верховенства права та обмежує право особи на свободу та особисту недоторканність.

У зв`язку з цим апелянт вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний, захисник та прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, на особистій участі не наполягали. Будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду апеляційної скарги без їхньої участі, від останніх не надходило.

Від захисника - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява з проханням проводити розгляд апеляційної скарги без його участі та за відсутності ОСОБА_6 .

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного,його захисника та прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000436 від 26.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05.05.2025 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 строком дії до 03.07.2025.

25.06.2025 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 05.08.2025.

Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчувалася 03.07.2025, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

26.06.2025 до Салтівського районного суду м.Харкова надійшло клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.08.2025, без визначення розміру застави.

В клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КК України, зазначає, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а також на даний час існують обставини, що об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, погоджене прокурором,про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також визнав продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що, останній може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, слідчий суддя вважав істотними зазначені слідчим та прокурором обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , а саме те, що необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження: отримати висновок за результатами призначеної у кримінальному провадженні судової комп`ютерно-технічної експертизи; виконати процесуальні дії щодо розсекречення всіх матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; виконати ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у розпорядженні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », стосовно надання телекомунікаційних послуг за номерами мобільних телефонів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , та здійснити огляд отриманої інформації; провести комплекс інших слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення обставин вчинення злочину; виконати вимоги ст.ст.290, 291 КПК України.

Разом з цим, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, посилаючись на ч.6 ст.176 КПК України, яка передбачає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку, що на цей час існують правові підстави для продовження саме такого запобіжного заходу.

Старшим слідчим у клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, згідно з підозрою, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій для завершення досудового розслідування в розумні строки.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 до05.08.2025 включно.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками слідчого судді щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, колегія суддівбере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Згідно з відомостями, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний є уродженцем сел.Максимівка Богодухівського р-ну Харківської обл., громадянином України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні має дитину-інваліда, 2017 року народження, з середньою спеціальною освітою, є працівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ),

Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується фактичними доказами, що містяться в матеріалах провадження. Вказані докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, свідчать про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та неефективним.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно з п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності до ст.5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A).

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке спрямоване проти основ національної безпеки України та є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого та особи, яка його вчинила, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст.178 КПК України, відомості про особу та наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, зазначених в клопотанні ризиків, та беручи до уваги необхідність виконати низку важливих слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час продовження цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні прокурора спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

Оцінюючи доводи захисника щодо відсутності доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, колегія суддів зазначає, що на даній стадії кримінального провадження не вирішується питання щодо наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлюється наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Твердження захисника підозрюваного щодо наявності у ОСОБА_6 сім`ї, дитини-інваліда, а також відсутності судимостей, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки ці обставини, виходячи із доводів апеляційної скарги, існували і на час подій, які йому інкримінуються, і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваного при вчиненні протиправного діяння.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Оцінюючи доводи захисника, які полягають у тому, що у клопотанні не зазначено, які саме об`єктивні обставини перешкодили провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії (або завершити їх проведення) до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою та ухвали слідчого судді, вказані процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку із складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій, а також через постійні обстріли російськими окупаційними військами м.Харків, де здійснюється досудове розслідування, та Богодухівської територіальної громади Харківської області, де перебуває місце вчинення злочину, що призводить до перебоїв з електропостачанням і збільшення часу на проведення експертиз установами, де проводяться дослідження, а також збільшення часу на планування та проведення слідчих дій, беручи до уваги необхідність забезпечення безпеки їх учасникам.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника в цій частині.

Зауваження апелянта, які полягають у тому, що положення ч.6 ст.176 КПК України, на яку послався слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі, суперечить Конституції України, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки вони є хибними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Так, згідно з Рішенням Конституційного Суду №7-р(II)/2024 від 19.06.2024, частину шосту статті 176 визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), та не суперечить статтям 3, 8, частинам першій, другій статті 29,

частині першій статті 55, частині першій статті 62, частині першій статті 64 Конституції України, оскільки ця норма КПК України забезпечує посилені гарантії захисту конституційного права на свободу та особисту недоторканність особи від свавільного втручання, що їх визначено частиною другою статті 29 Конституції України.

Таким чином, згідно із зазначеним висновком Конституційного Суду, особливий порядок застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 КПК України забезпечує слідчому судді, суду можливість застосувати такий запобіжний захід лише на підставі вмотивованого судового рішення, як того вимагають стаття 8, частина друга статті 29 Конституції України, яким, у даному випадку, і є оскаржувана ухвала.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження дані, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 01.07.2025 про продовження щодо підозрюваного за ч.2 ст.114-2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до 05.08.2025 включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4