Справа № 301/485/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 04.02.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушниця, Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, раніше судимого вироком Іршавського районного суду від 16.01.2025 за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу у розмірі 850,00 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:

22 cічня 2025 року о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , знаходячись на АДРЕСА_2 , яке на підставі довідки №52 від 05.02.2025 виконавчого комітету Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну - небезпечність, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно всупереч вимог ст. 30 Конституції України,ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що домогосподарство будинку є власністю сторонньої особи, за відсутності дозволу власника нерухомого майна ОСОБА_4 проник на огороджену територію дворогосподарства - земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_2 та до автомобіля марки «Mersedes benz Sprinter» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на праві користування, та який був припаркований на території подвір`я дворогосподарства по АДРЕСА_2 , тим самим порушив особисті права потерпілого ОСОБА_4 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Також 01 лютого 2025 року біля 21 години 40 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , знаходячись на АДРЕСА_1 , а саме біля дворогосподарства АДРЕСА_3 , яке на праві власності згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно № 100647977 від 18.10.2017 року належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну - небезпечність, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно всупереч вимог ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи, що домогосподарство будинку є власністю сторонньої особи, за відсутності дозволу власника нерухомого майна ОСОБА_5 проник на огороджену територію дворогосподарства, а саме житлового будинку що за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля марки «Land Rover Discovery 2.5» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 на праві власності, який розміщувався на час вчинення протиправних дій на території подвір`я дворогосподарства по АДРЕСА_1 , тим самим порушив особисті права потерпілого ОСОБА_5 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинувачений ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 162 КК України, згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згідно з якою вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 04.02.2025.

Прокурором зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілого ОСОБА_4 в якій останній зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 162 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Також, оскільки в матеріалах справи відсутні докази відбуття ОСОБА_3 покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025, суд вважає за необхідним застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання на підставі положень ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2387,70 грн. за проведення експертиз.

Кримінальним правопорушення шкоди не завдано.

Речові докази вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.01.2025 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2387,70 гривень за проведення експертиз.

Речові докази по справі:

- оптичний диск з відеозаписом, після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах кримінального провадження;

- п`ять відрізків клейкої стрічки скотч зі слідами папілярних ліній, які упаковано до паперового конверту, після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1