ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1123/25
Провадження №1-кс/477/848/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 26 червня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонера, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою, третьою статті 307 КК Україну

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000588 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами другою та третьою статті 307 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській, за матеріалами УСР в Миколаївській області ДСР НП України про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин групою осіб на території Миколаївської області, 26 червня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000588 та розпочато досудове розслідування за частиною першою, другою та третьою статті 307 КК України.

Проведеними першочерговими слідчими діями, встановлено, що до вчинення протиправних дій можуть причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які, діючи за попередньою змовою між собою, вчинили низку заходів, направлених на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збутом особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів.

22 липня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також пересиланні з метою збуту наркотичного засобу, вчинених за попередньою змовою групою осіб та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту наркотичного засобу в особливо великому розмірі, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, серед яких особливо тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з метою уникнення покарання може виїхати до іншої країни чи непідконтрольної Україні території. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_5 з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, з огляду на те, що під час досудового розслідування не віднайдено усіх речей та документів, а підозрюваний для приховання своєї діяльності може вчиняти дії щодо знищення доказів причетності до вчинення кримінальних правопорушень, як його самого так і інших співучасників, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідча ОСОБА_3 у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_5 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, з метою надання ними певних показів, що не відповідають дійсності та повністю чи частково виправдовують його або з метою інформування останніх про хід розслідування та сприяння уникненню причетними особами відповідальності за вчинені ними злочині діяння.

Крім того, оскільки протиправна діяльність ОСОБА_5 має ознаки систематичності, та за матеріалами кримінального провадження встановлено, що підозрюваний причетний до налагодження системи збуту психотропних речовин на території всієї країни, а інших джерел доходу він не має, слідчий у своєму клопотанні посилається і наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного продовжити злочин у якому він підозрюється, або вчинити інше правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, з урахуванням тієї обставини, що злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відносяться серед іншого і до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів або прекурсорів, відповідно до положення частини четвертої статті 183 КПК України, слідча ОСОБА_3 у поданому клопотанні просила суд не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання слідчої ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувала про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на його особу та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчої, однак просив при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити йому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку підозрюваного та просив при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді триманні під вартою, вирішити питання про визначення йому застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню та скарзі, слідчий суддя встановив наступне.

З витягу з кримінального провадження №0000588 від 23 липня 2025 року вбачається, що провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000588 від 26 червня 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою, третьою статті 307 КК України за фактом вчинення мешканцями Миколаївського району дій, пов`язаних з придбання, зберіганням та збутом психотропної речовини у особливо великих розмірах, а також за фактом зберігання ОСОБА_9 за місцем свого проживання предмету схожого на гранату з попередньою кваліфікацією за частиною першою статті 263 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що непрацюючі мешканці м. Кам`янське, Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного, швидкого збагачення, попередньо домовившись між собою, всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичних засобів та психотропних речовин заборонено, обрали в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту та збутом особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили до розробленого ними злочинного плану ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , розподіливши між собою ролі.

На виконання свого злочинного плану, 18 листопада 2024 року приблизно о 13.07 годині ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 відповідно до спільного з ОСОБА_5 злочинного плану, знаходячись на території АЗК мережі «UPG» №136, отримали від останнього для подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс у невстановленій кількості у двох поліетиленових пакетах, замотаних в клейку стрічку сірого кольору та поміщених до тканинної сумки червоного кольору (типу косметичка).

Того ж дня, зберігаючи при собі отриманий від ОСОБА_5 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс у невстановленій кількості, упакований до червоної тканинної сумки, керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою мобільного додатку ТОВ «Нова Пошта» створили ТТН 5025 на відправлення посилки через поштомат ТОВ «Нова Пошта» №36965, розташований в м. Миколаїв, вказавши у даних відправника вигадані анкетні дані ОСОБА_10 та абонентський номер НОМЕР_1 , який перебував у їх спільному володінні та користуванні, а отримувачем посилки зазначили ОСОБА_11 , абонентський номер НОМЕР_2 з кінцевою точкою отримання посилки у м. Рахів до відділення ТОВ «Нова Пошта» №2 по вул. Івана Франка, 1а.

Пізніше цього ж дня, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 прибули до поштомату ТОВ «Нова Пошта» №36965, який розташований у м. Миколаєві, за адресою: пр. Центральний, 154 та здійснили фактичну відправку посилки за вищевказаною накладною, яка містила в собі невідому кількість наркотичного засобу канабіс, масою не менше 0,690 г. (за відібраними в ході санкціонованої судом негласної слідчої (розшукової) дії зразками, при загальній вазі відправленої речовини 301,94 грамів), який конспіративно приховали косметичці червоного кольору, розфасовану у два пакети обмотані клейкою стрічкою сірого кольору.

Крім того, 22 липня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля, марки «RENAULT MEGANE», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та фактично перебував у користуванні ОСОБА_7 , в якому на момент обшуку перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (за кермом) та ОСОБА_8 , виявлено та вилучено пластикове відро із речовиною кристалічного походження всередині, приблизною вагою 1,5 кілограми, в складі якої, відповідно до експрес тесту «Identa» General Screening Drugs LOT: 9031024АТ, EXP: 03/2027 міститься наркотична речовина; 132 згортки, обмотаних клейкою стрічкою, 4 зіп-пакета з речовиною рослинного походження та ін., що вказує на те, що обсяг виявленої та вилученої наркотичної речовини є особливо великим розміром, яку ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , керуючись спільним злочинним умислом, незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Зі змісту повідомлення про підозру від 22 липня 2025 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також пересиланні з метою збуту наркотичного засобу, вчинених за попередньою змовою групою осіб та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту наркотичного засобу в особливо великому розмірі, вчинених за попередньою змовою групою осіб, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності наданих органом досудового розслідування доказів, вважає підтвердженим причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому діянь, що можуть містити ознаки злочинів, в яких він підозрюється.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочинів, зазначених у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: інформацією оперативного підрозділу УСР в Миколаївській області ДСР НПУ про ймовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; протоколом про результати проведення негласних слідчих розшукових дій накладення арешту на кореспонденцію (відібрання зразків для дослідження) щодо ОСОБА_8 №698/55/115-2025 від 04 лютого 2025 року та іншими; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №CE 19/115-25/5578-НЗПРАП від 14 квітня 2025 року; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №CE 19/115-25/5579-НЗПРАП від 14 квітня 2025 року; протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №1898/55/113-2025 від 31 березня 2025 року стосовно ОСОБА_7 ; протоколами огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених у відділеннях ТОВ «Нова Пошта» та з території АЗК мережі «UPG» №136; протоколом обшуку від 22 липня 2025 року автомобіля, марки «RENAULT MEGANE», в ході якого виявлено та вилучено пластикове відро із речовиною кристалічного походження всередині, приблизною вагою 1,5 кг, в складі якої, відповідно до експрес тесту «Identa» General Screening Drugs міститься наркотична речовина; 131 згорток, обмотаних клейкою стрічкою, 4 зіп-пакета з речовиною рослинного походження та ін., іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно» та в силу частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею враховується те, що за рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, а повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчою ОСОБА_3 до клопотання про застосування запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та третьою статті 307 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше правопорушення.

Про існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, передбаченого санкцією частини третьою статті 307 КК України, а також характер інкримінованих підозрюваному злочинів, зокрема вчинення низки тотожних кримінальних правопорушень, що охоплюються складом злочинів, відповідальність за які встановлена статтею 307 КК України, чіткий намір вчинення злочинів, залучення до злочину широкого кола осіб, корисливий мотив, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого пунктом 2 частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій ОСОБА_5 та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. З огляду на що, перебування підозрюваного на волі надасть йому можливість знищити чи спотворити будь-яку з речей чи документів.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні також слідчий суддя вважає реальним з огляду на наявність у цьому кримінальному провадженні трьох підозрюваних, а також вбачається причетність до вчинення протиправних дій інших осіб, що встановлюються органом досудового розслідування. Указане свідчить про реальну ймовірність того, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують підозрюваного, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти їх до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь.

Також слідчий суддя вважає доведеним і наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який надає можливість підозрюваному ОСОБА_5 вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки за змістом матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що дії підозрюваних мають систематичних характер направлений на вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку. За матеріалами кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу психотропних речовин з метою отримання незаконного прибутку, причетний до налагодження системи збуту психотропних речовин на території всієї країни, а інших джерел доходу не має. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю, що свідчить про існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

За положеннями процесуального законодавства України, що застосовуються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), окремі положення яких можна екстраполювати на норми національного законодавства, що не містять однозначного регулювання спірних питань, вбачається, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані статтею 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінюючи встановлені слідчим суддею ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, окрім вищевикладеного враховує також і те, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні інших осіб, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; враховуючи характер вчинення інкримінованих йому правопорушень, їх корисливий мотив, також те, що інкриміновані дії вчинено у період воєнного стану, обсяги заборонених речовин та ймовірну суму неправомірної вигоди, яка отримана підозрюваним від вчинення протиправних дій, що значно посилює встановлені слідчим суддею ризики.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до частини першої статі 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту пов`язане з тим, що такі запобіжні заходи є занадто м`якими та їх застосування не достатнє для забезпечення запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, оскільки не виконання підозрюваним обов`язків у цьому кримінальному провадженні, не матиме належних наслідків, які б утримали його у належній процесуальній поведінці і може створити передумови для переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, за таких обставин ОСОБА_5 отримає можливість незаконно впливати на свідків та/або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні будь-яким чином.

Водночас, у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, слід зазначити, що підозрюваний матиме можливість до внесення застави вчинити дії направленні на залишення території України та/або на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням доведеності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального провадження та долучені до матеріалів клопотання докази, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення ряду протиправних дій пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збуту психотропної речовини у особливо великих розмірах, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа могла вчинити даний злочин з досить високою ймовірністю.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, враховуючи, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання ним процесуальних обов`язків, доводи сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості повідомленої йому підозри, зможе забезпечити виконанню ним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 відповідно до критерію тяжкості, що визначений у статті 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину та згідно диспозиції статті 307 КК України пов`язаний з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 КПК України (те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не одружений, не має на утриманні інших осіб, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв`язків), слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 липня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_5 затриманий 22 липня 2025 року о 15.53 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 липня 2025 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 19 вересня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 30 липня 2025 року через перебування судді в нарадчій кімнаті в іншій справі.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12