УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 208/2891/17

провадження № 51-1385 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, без конфіскації майна.

Ухвалено стягнути із засудженої ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 2 117,40 гривень. Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів у провадженні.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2025 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання скасовано. Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (висновок № 1/8.6/389 від 16 лютого 2017 року) у розмірі 880,40 гривень ухвалено стягнути з ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (висновок № 1/8.6/1290 від 23 травня 2017 року) у розмірі 1237 гривень ухвалено віднести на рахунок держави. У решті судове рішення залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій він не погоджується з ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Статтею 438 КПК України визначено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Однак всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при ухваленні оскаржених вироків, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування.

Натомість обґрунтування касаційної скарги зводиться до того, що захисник надає свою оцінку доказам та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Поза увагою скаржника залишилось те, що касаційний суд позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, про що він просить у касаційній скарзі, а лише виходить із фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій.

Сформульовані в касаційній скарзі вимоги про скасування оскаржених вироків та виправдання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Захиснику також слід звернути увагу, що з урахуванням ч. 6 ст. 427 КПК України, копії судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Згідно зі ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2025 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків -десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3