Справа № 535/561/25
Провадження № 1-кп/535/211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів), підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду), захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів) розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-щі Котельва клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного на підставі ч.5 ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0000969 від 09.09.2024 року за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ясенове Перше Любашівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 269 (по стройовій частині) від 27.08.2024, солдата ОСОБА_4 , призначеного розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18.08.2024 № 14237дск у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , з 27.08.2024 зараховано в списки особового складу частини на всі види забезпечення.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу по мобілізації на особливий період.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №5 51-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 13.0, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1X затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1,2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11,16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-X1V, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, 'сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу по мобілізації на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і .«військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у період часу! з 08:00 години по 16:00 годину 31.08.2024 самовільно залишив військову частину - місце дислокації 11 десантно-штурмової роти З десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 (польовий табір, розташований поблизу АДРЕСА_2 ), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживав жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління, таким чином перебував за межами військової частини понад три доби, в умовах воєнного стану, та 22.04.2025 самостійна прибув до ТУ ДБР у м. Полтаві у супроводі військовослужбовців Полтавського ЗВСП.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання і просила на підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про намір продовжити військову службу та виконувати військовий обов`язок.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро розкаявся. Просить задовольнити клопотання прокурора, а провадження у справі закрити, оскільки бажає продовжити військову службу в будь-якій військовій частині Збройних Сил України. Зазначив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила клопотання прокурора задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку, що клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, до відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, підтвердив своє бажання продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Згідно письмової згоди т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 за вих.№1042/302/27/557/пс від 16.05.2025, командування військової частини надає письмову згоду на подальше проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_4 , з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України ознайомлений.

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті і що в такому разі він буде зобов`язаний продовжувати проходити військову службу, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення закону, передбачені ч. 5 ст.401 КК України, до нього більше не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Враховуючи те, що підозрюваний вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, добровільно звернувся до суду з клопотанням про свій намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби, та за наявності згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На виконання положень ч. 3 ст. 288 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.04.2025 (справа №554/5992/25) застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» строком на 60 днів, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у сумі 90 840,00 грн.

28.04.2025 ТОВ «ДОРСТРОЙГРУПП» за ОСОБА_4 внесли суму застави в розмірі 90 840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією ПАТ «БАНК ВОСТОК» №185 від 28.04.2025.

Таким чином щодо підозрюваного застосований запобіжний захід у виді застави.

Згідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частиною 11 статті 182 КПК України зазначено, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, то застосований щодо підозрюваного запобіжний захід у виді застави припиняє свою дію з моменту постановлення відповідної ухвали.

Враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за підозрюваного судом не встановлено, внесена заставодавцем застава підлягає поверненню заставодавцю.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 286, 288, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000969 від 09.09.2024 стосовно ОСОБА_4 - закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді застави скасувати, у зв`язку з негайним припиненням дії запобіжного заходу на підставі закриття кримінального провадження.

Після набрання ухвалою законної сили, заставу визначену ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.04.2025 (справа №554/5992/25) у розмірі 90 840,00 грн, внесену ТОВ «ДОРСТРОЙГРУПП» (платіжна інструкція №185 від 28.04.2025 на суму 90 840,00 грн) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Полтавській області (код отримувача 26304855) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОРСТРОЙГРУПП» на р/р UA0725222 в ПАТ «Банк Восток», м.Дніпро, .

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі та забезпечити продовження проходження ним військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13.06.2025.

Суддя ОСОБА_1