Справа № 202/3225/25
Провадження № 1-кп/202/1153/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 16.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16.02.2025 приблизно о 13:00, достовірно знаючи, що 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, останній раз до 09 травня 2025 року, утримував при собі у невстановленому під час досудового розслідування місці молоток та перебував біля будинку №21 на вул. Богдана Хмельницького у місті Дніпро, де побачив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у правій руці тримала мобільний телефон марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 .

В той же час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 , та який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 16.02.2025 приблизно о 13:00, знаходячись біля будинку №21 на вул. Богдана Хмельницького у місті Дніпро, утримуючи в своїй правій руці молоток, наблизився до потерпілої ОСОБА_6 , з-заду, та перебуваючи в безпосередній близькості до останньої, наніс один удар молотком в область тім`яної частини голови по центру.

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, в той же час та місці ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, своєю лівою рукою схопив мобільний телефон марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 , який утримувала потерпіла ОСОБА_6 та застосовуючи силу, своєї лівої руки, намагався вирвати його з рук останньої.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_6 , продовжувала утримувати свій мобільний телефон марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 , намагаючись припинити злочинні дії ОСОБА_5 .

Після чого, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , 16.02.2025 приблизно о 13:00, знаходячись біля будинку №21 по вул. Богдана Хмельницького у місті Дніпро, утримуючи в своїй правій руці молоток та перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_6 , наніс останній ще два послідовні удари в область голови, а саме потиличної ділянки зліва та з права, таким чином подолавши волю потерпілої до супротиву, та шляхом ривку вихопив з її рук мобільний телефон марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 , спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на суму 1976 гривень 00 копійок.

Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , утримуючи в руках мобільний телефон марки «Motorola Е20», сірого кольору imei: НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта №545е від 28.02.2025, тілесні ушкодження у вигляді:

- трьох забійних ран в потиличній ділянці справа, в лівій тім`яній ділянці, в тім`яній ділянці по центру.

За своїм характером виявлені тілесні відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну шкоду потерпілій відшкодована в повному обсязі. Додатково пояснив, що після ухвалення вироку має намір вступити до лав Збройних Сил України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в заяві вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти проведення судового засідання в порядку ст. 349 КПК України. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особу обвинуваченого, його кримінальну поведінку, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої частини статті особливої частини кримінального Закону. Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, щиро розкаявся, а також приймаючи до уваги позицію потерпілої, яка не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та просить призначити покарання на розсуд суду, суд вважає за можливе призначити покарання ближче до мінімального строку покарання передбаченого, санкцією ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Відповідно до ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 16.02.2025 року по день набрання вироком законної сили.

Враховуючи те, що обвинуваченому призначено покарання у виді позбавленні волі, та з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, суд не вбачає підстав, передбачених ч. 3 ст. 377 КПК України, для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 119-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 3 (три) місяці із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 16.02.2025 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Моторла е20» imei 1, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої;

- CD-R диск з відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- паперові конверти з об`єктами дослідження у кількості 2 шт., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються в камері схову речових доказів ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи № СЕ -19/113-25/1366-ТВ від 24.02.2025, які згідно довідки складають 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1