провадження №1-кп/947/876/25
У Х В А Л А

13 травня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, по кримінальному провадженню №0000170 від 28.02.2025 року ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313 КК України.

09.05.2025 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.05.2025 року до суду захисником подано клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на будь який інший, не пов`язаний з обмеженням волі.

1. Зміст клопотання прокурора.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313 КК України.

Відносно ОСОБА_3 27.09.2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 1211200 гривень, строком до 24.11.2024.

Надалі, ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 було неодноразово продовжено строк тримання під вартою, останній раз до26.03.2025 року включно та зменшено розмір застави до 454200 гривень.

Вказував, що встановлені раніше ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшились й продовжують існувати, а саме: згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, так як усвідомлює, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років; згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них; згідно п.4 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки до суду; згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із збутом та зберіганням наркотичних засобів.

Вважав, що з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_3 діянь, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стверджував, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе унеможливити запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню обвинуваченого від суду. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Припускав, що зважаючи на обсяг вилученої психотропної речовини, обвинувачений міг систематично отримувати значні доходи від вчинення кримінальних правопорушень.

Посилаючись на викладене, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, розмір застави, у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 454200 гривень.

2. Зміст клопотання захисника.

В обґрунтування поданого клопотання, захисник зокрема зазначив, що станом на день подання даного клопотання про зміну запобіжного заходу перестали існувати ті ризики, які були зазначені в ухвалі слідчого судді та в подальшому в інших ухвалах суду відпали взагалі та перестали існувати з плином часу та зміною обставин та обстановки подій, а тому необхідно змінити запобіжний захід підзахисному ОСОБА_3 з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, в т.ч. на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю особи та покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Вважала, що наявність у ОСОБА_3 постійного місця проживання, соціальних зв`язків за місцем розгляду справи в м.Одесі, тривалість тримання під вартою, ставлення ОСОБА_3 до інкримінованого йому злочину, суттєво зменшує ризик переховування обвинуваченого від суду, на підставі якого було застосовано та неодноразово продовжено запобіжний захід.

Вказувала, що тримання обвинуваченого під вартою не можна обумовлювати лише ризиком переховування від суду та тяжкістю ймовірного покарання, що з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, відсутності інших обвинувачень та повідомлень про підозру відносно ОСОБА_3 , тривалого тримання його під вартою у вказаному кримінальному провадженні, - настільки зменшує вірогідність виникнення зазначеного ризику, що не дає підстав вважати його значним на момент звернення з даним клопотанням щодо зміни запобіжного заходу.

Звертала увагу, що ОСОБА_3 має матір похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою, має низку захворювань. Також обвинувачений має позитивну характеристику за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, а саме сім`ю, яка складається з дружини, дитини, мами та тещі. Має місце для постійного проживання в м.Одесі, де мешкає його теща ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стверджувала, що у разі обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту, він буде проживати разом зі своєю тещею ОСОБА_7 в м.Одесі за адресою: АДРЕСА_2 . Застосування цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, як на обвинуваченого у кримінальному провадженні, а власник вищевказаної квартири надав до суду свою письмову згоду на те, щоб ОСОБА_3 проживав у вказаній квартирі у випадку обрання йому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заявляла, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання в м.Одесі та наміру переховуватись не має. Органами досудового слідства та прокурором не надано будь-яких фактів та відомостей, що ОСОБА_3 раніше переховувався від слідства чи суду, він ніколи не перебував у розшуку.

Посилаючись на викладене, виснувала, що недоведеність наявності необхідності застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлює змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронного засобу контролю і покладенням на нього обов`язків за ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із м.Одеси, без дозволу суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню; здати (у разі наявності) на зберігання до відповідних органів документи, що надають право на виїзд з України.

3. Позиції учасників судового провадження.

Під час судового розгляду, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, під час судового засідання, проти клопотання заперечували. Захисник зокрема підтримала своє клопотання та зазначила, що ризики зазначені прокурором не підтверджені. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вважала, що розмір застави повинен бути помірним, а тому просила зменшити його розмір до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника, додатково пояснив, що йому тяжко перебувати у слідчому ізоляторі. Хотів мати можливість спілкуватися із дитиною.

3. Мотиви та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27.09.2024 року, до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому, ухвалами слідчих суддів та судом було неодноразово продовжено, останній раз до 22.05.2025 року включно.

Крім того, до обвинуваченого було застосовано альтернативний запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 454200,00 грн.

Під час останнього продовження ОСОБА_3 вищевказаного запобіжного заходу, судом було враховано наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду.

У зв`язку з цим, доводи та заперечення сторін кримінального провадження щодо ризиків, передбачених п.п.2- 5 ч.1 ст.177 КПК України судом не оцінюються та не розглядаються, оскільки сторона обвинувачення безпідставно, не враховуючи попередню ухвалу суду, без подання додаткових доказів на їх існування, про них заявляє.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України продовжує існувати, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів. При цьому, за особливо тяжкий злочин, передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, міцних соціальних зв`язків у м.Одесі не має, оскільки дружина та його дитина перебувають за межами України, а мати проживає у Рівненській області.

Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_7 щодо можливості проживання обвинуваченого разом з нею у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки її показання, не переконали суд у зменшенні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України при їх спільному проживанні.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.2 ст.313 КК України, у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, на думку суду, не достатні для запобігання зазначеному ризику.

При цьому, суд вважає, що зі спливом певного часу, вказаний ризик не зменшився, оскільки обставини, які його обумовлюють також не змінилися та не відпали, а виникненню ризику переховування від суду й перешкоджає своєчасне застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу, у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, суд не знаходить підстав для зменшення застави, та вважає за необхідне залишити її у розмірі, що був визначений ухвалою слідчого судді від 13.02.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 315, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 липня 2025 року включно.

2. Залишити без змін обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на рахунок Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно та зобов`язати останнього: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися із міста Одеси без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання

3. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі неявки за викликом до суду без поважних причин, або неповідомлення про причини своєї неявки, чи порушення покладених на нього обов`язків застава звертається у дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

4. Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

5. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1