Справа № 521/6660/25
Номер провадження:1-кс/521/1679/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000593 від 10.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000593 від 10.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На час реєстрації кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_5 в своїй заяві просить прийняти міри до своєї доньки ОСОБА_6 яка шахрайським шляхом заволоділа земельною ділянкою АДРЕСА_1 , домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , перебувало у власності наступне майно:

- домоволодіння, яке складалося з двох окремих житлових будинків загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею -81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер №:53:001:0014, загальною площею - 0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

- земельна ділянка кадастровий номер №:53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : земельна ділянка кадастровий номер №:02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_6 , донька ОСОБА_5 , використовуючи тяжкий фізичний стан, захворювання заявниці, шляхом зловживання довірою, вмовила подарувати їй все нерухоме майно, що належало її матері.

В подальшому, ОСОБА_6 , використовуючи хворобливий стан, неможливість пересуватися та спілкуватися з сином, декілька разів привозила за місцем мешкання ОСОБА_5 приватного нотаріуса, у присутності якої остання підписувала якісь документи, які особисто не читала, їх зміст їй невідомий, та їй документи ні донька, ОСОБА_6 , ні нотаріус вголос не читали.

В клопотанні зазначається, що в результаті, приватним нотаріусом ОСОБА_7 посвідчені чотири договори дарування згідно яких, ОСОБА_5 , подарувала доньці, ОСОБА_6 , все належне їй нерухоме майно, а саме:

- 22.01.2025 ОСОБА_5 укладений на користь доньки, ОСОБА_6 , договір дарування земельної ділянки кадастровий номер №:53:001:0014, загальною площею - 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстровим номером № 6 ;

- 22.01.2025 ОСОБА_5 укладений на користь доньки, ОСОБА_6 , договір дарування домоволодіння, яке складається з двох окремих житлових будинків загальною площею - 144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстровим номером № 9;

- 22.01.2025 ОСОБА_5 укладений на користь доньки, ОСОБА_6 , договір дарування земельної ділянки кадастровий номер №:53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстровим номером № 12;

- 28.01.2025 ОСОБА_5 укладений на користь доньки, ОСОБА_6 , договір дарування земельної ділянки земельна ділянка кадастровий номер №:02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за реєстровим номером № 23.

У теперішній час досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 здійснила відчуження вищевказаного майна.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером №:53:001:0014, загальною площею - 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 367 від 15.04.2025;

- домоволодіння, яке складається з двох окремих житлових будинків загальною площею - 144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 366 від 15.04.2025;

- земельна ділянки кадастровий номер №:53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 368 від 15.04.2025;

- земельна ділянка кадастровий номер №:02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_9 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 161 від 05.03.2025.

Зазначена інформація підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Держаного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 21.04.2025 за № 423515830, № 42351567, № , № 423515914.

14.04.2025, постановою слідчого вищезазначені домоволодіння та земельні ділянки визнані речовим доказом, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав клопотання та просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000593 від 10.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_5 за фактом шахрайських дій її доньки, ОСОБА_6 , щодо заволодіння земельною ділянкою АДРЕСА_1 , домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом, встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером №:53:001:0014, загальною площею - 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 367 від 15.04.2025 ( довідка № 423516131);

- домоволодіння, яке складається з двох окремих житлових будинків загальною площею - 144,2 кв. м, житловою площею - 81,9 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 366 від 15.04.2025; (довідка № 423515697);

- земельна ділянки кадастровий номер №:53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_8 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 368 від 15.04.2025 (довідка № 423515830);

- земельна ділянка кадастровий номер №:02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_9 , згідно договору купівлі продажу серія та номер 161 від 05.03.2025 (довідка № 423515914).

Даних, про те що зазначені правочини по набуттю ОСОБА_6 у власність і подальше відчуження нею домоволодінь та земельних ділянок були вчинені з порушенням закону матеріали клопотання не містять, що підтверджує що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є добросовісними набувачами права власності на зазначене в клопотанні майно.

В матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про огляд зазначених земельних ділянок та домоволодінь на предмет фіксації слідів чи відомостей, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 70 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання слідчого не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та меті зазначеній у ст. 170 КПК України.

Відповідно до вимог КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Досудове розслідування проводиться за фактом можливих незаконних дій доньки заявниці ОСОБА_6 щодо незаконного отримання та подальшу передачу у власність іншим особам земельних ділянок та домоволодіннями, однак у вказаному клопотання не зазначено про здійснення у кримінальному провадженні будь-яких інших процесуальних дій та не долучені відповідні документи.

Наразі земельні ділянки та домоволодіння, зазначені у клопотанні, перебувають у власності третіх осіб, на підставі договорів купівлі-продажу, які засвідчені нотаріусами відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, слідчий просить накласти арешт на майно осіб, які не мають процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні відомості, а також докази на підтвердження факту незаконності набуття останніми права власності.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

З поданих суду документів встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є добросовісними набувачами та будь-яких порушень укладення договорів не встановлено.

Суд також звертає увагу на те, що у вказаному провадженні підозра жодній особі не оголошувалась, слідчий просить накласти арешт на майно особи яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні та слідчим не враховано, що накладення арешту буде порушувати права добросовісних власників.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим не доведено наявності обставин та мети, передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000593 від 10.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1