Справа № 283/377/24
Провадження №1-кс/283/339/2025
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006,-

встановив:

В клопотанні про арешт майна прокурор просить накласти арешт, у формі позбавлення права на відчуження та розпорядження, на майно підозрювавного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль AUDI A6 2598, 1996 року виробництва, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки ЗАЗ 968 МГ, 1985 року виробництва, білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , номер двигуна - НОМЕР_6 .

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він в період часу з 01.07.2022 року по 25.12.2022 року шляхом зловживання довірою заволодів майном Приватного підприємства «Україна ТВМ» за загальну суму 957861 гривня. Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України.

У даному кримінальному провадженні Приватне підприємство «Україна ТВМ» подало до ОСОБА_3 цивільний позов на 1332895 гривень 24 копійки.

Арешт на майно прокурор просить накласти з метою забезпечення саме цього цивільного позову.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В частинах 3, 4, 5 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На підставі аналізу вищевказаних положень Кримінального процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України слідчий суддя вважає, що оскільки прокурор просить забезпечити позов Приватного підприємства «Україна ТВМ», то він фактично здійснює представництво даного приватного підприємства, не маючи на те законних повноважень.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 128, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1