ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/234/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № № 0001289 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

встановив:

У Дарницькому районному суді на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , вказав, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які володіють інформацією щодо вчинення ним кримінального правопорушення, оскільки до прокуратури звертався потерпілий ОСОБА_9 із заявою про здійснення тиску на нього, шляхом пропонування коштів та зміни показів. По вказаному факту до ЄРДР внесені відомості за ст. 386 КК України та проводиться досудове розслідування. Крім того, ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 13.11.2023 року до потерпілого застосовані заходи безпеки. Крім того у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за інші кримінальні правопорушення, це вказує на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти заявленого клопотання прокурора, вказав, що жоден ризи не доведений та не обґрунтований. Вказав, що потерпілий суду повідомив, що ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення не тиснув на нього. Просив зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму.

Захисник ОСОБА_8 вказав, що ризи відпали та просив зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання своїх захисників.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для вирішення клопотання, письмове клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу, клопотання сторони захисту та обвинуваченого, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Норми ст. 177 КПК України визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів. Так, відповідно до ч. 1 цієї статті метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

1.Отже, враховуючи те, що повідомлена обвинуваченому підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України не скасована у встановленому законом порядку, а трансформована в обвинувальний акт, суд вважає наявними підстави для визнання її обґрунтованою.

На думку суду ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

2.Таким чином, суду належить встановити наявність або відсутність встановлених процесуальним законом ризиків у співставленні їх з доводами сторін кримінального провадження.

Так, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні встановлений приписами п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слід зазначити, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків, та дослідження їх судом. Суд вважає, що з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на них лише актуалізується. Одночасно суд враховує, що потерпілий ОСОБА_10 вже допитаний судом, але також враховує, що останній звернувся до прокуратури з заявою з приводу здійснення на нього тиску, шляхом зміни своїх показань, про що зазначено прокурором. При цьому в судовому засіданні потерпілий повідомив, що йому погрожували інші особи, які діяли від імені обвинуваченого. Враховуючи викладене, те, що ухвала про застосування заходів безпеки до потерпілого продовжує діяти, ризик того, що під впливом дій обвинуваченого або осіб від його мені, потерпілий та свідки можуть змінити свої показання, є наявним.

3.Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Прокурор обґрунтовує зазначений ризик тим, що ОСОБА_5 має декілька кримінальних проваджень, де він притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки відносно нього перебувають кримінальні провадження у Києво-Святошинському районному суді м. Києва за ч. 2 ст. 345 КК України, Дарницькому районному суду м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України, Печерському районному суді м. Києва за ч. 4 ст. 296, Дарницькому районному суді м. Києва за ч., 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1. ч. 4 ст. 25, ч. 4 ст. 189, ч. 1 , 2 ст. 255 КК України, тому інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Суд погоджується з такими доводами сторони обвинувачення, і вважає цей ризик доведеним.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведено ризик впливу на потерпілого свідків, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

4.Щодо зобов`язання суду передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України встановити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд вважає, що з огляду на те, що з 2019 року ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатний гарантувати його належної процесуальної поведінки.

5.Разом з тим, суд враховує, практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. Крім цього, в рішенні у справі "Хрістова проти Болгарії" (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00 від 07 грудня 2006 року Суд зауважив: "Нездійснення національними судами оцінки спроможності заявника сплатити необхідну суму може призвести до встановлення порушення Судом" (пункт 26).

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки з часом розгляду кримінального провадження ризики поступово зменшуються, тривалість дії запобіжного заходу тримання під вартою, який забезпечує виконання ним обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням його майнового стану необхідно встановити заставу меншого розміру, який в такій же мірі дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

6.Враховуючи викладене суд вважає за можливе зменшити раніше визначений розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 до 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 696 440 гривень, а тому задовольняє клопотання захисників частково.

Відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які кримінальний закон відносить до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також матеріали, які його характеризують, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про те, що він не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження відсутні; у кримінальному провадженні не допитані свідки, не досліджені докази, що не виключає можливості впливу на них, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише його права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведені ризики, які є достатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та вважає, що інші запобіжні заходи не здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку та здійснення своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 177, 183, 331, 350, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави - задовольнити частково.

Продовжити застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 07 липня 2025 р. включно.

Зменшити раніше визначений ОСОБА_5 розмір застави до 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 696 440 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити строк дії покладених на ОСОБА_5 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3