Справа № 308/3240/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0000154, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Михайлівка, Василівського району, Запорізької області, Громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є: - застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; - застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: - вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її; - бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; - напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; - застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; - дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; - засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є Російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація (далі - рф).

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Стаття 8 Закону України «Про основи національної безпеки України» зазначає, що з урахуванням геополітичної і внутрішньої обстановки в Україні діяльність усіх державних органів має бути зосереджена, зокрема на прогнозуванні, своєчасному виявленні, попередженні і нейтралізації зовнішніх і внутрішніх загроз національній безпеці, збереження соціально-політичної стабільності суспільства та зміцнення позицій України у світі.

20 лютого 2014 року з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, представниками влади рф і службовими особами зс рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 19 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту РНБО) від 14 вересня 2020 року "Про Стратегію національної безпеки України", затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні Російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил Російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку Російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як зовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку Російської федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

21 лютого 2022 з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, російською федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

У період до приблизно 05 години 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації володимир путін, а також інші невстановлені представники військово-політичного керівництва РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року о 5 годині президентом російської федерації володимиром путіним оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади рф, її збройних сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та інших областей, в тому числі вийшовши за межі адміністративних кордонів Херсонської, Миколаївської, Запорізької областей, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також окупували частин вказаної території України, чим змінили межі її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що частково продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та який діє на даний час.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року російська федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація російською федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, зс рф, Головного розвідувального управління Генерального штабу збройних сил російської федерації, федеральної служби безпеки російської федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022. далі за текстом - Закон №1207-VIІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл. селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 11 Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

А також згідно з н. 7 ст. II Закону: тимчасово окупована російською федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Починаючи з 26.02.2022 невстановлені представники зф держави-агресора рф спільно з представниками окупаційної адміністрації Василівського району Запорізької області, спрямовують свою діяльність на створення незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області, всупереч порядку передбаченого чинним законодавством України, з мстою встановлення тотального контролю та закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувались для захисту незалежності і суверенітету та територіальній цілісності України, а також впливу па мешканців Василівського району Запорізької області і метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади, в тому числі мінімізації акцій спротиву представникам країни-агресора та окупаційної адміністрації.

З 28 лютого 2022 року територія смт. Михайлівка Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області була тимчасово окупованою територією зф держави - агресора рф.

В подальшому наказом Міністерства з питань реінтеграції ТОТ України № 309 від 22.12.2022, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району віднесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

При цьому, представниками окупаційних військ Російської Федерації на в`їздах-виїздах з території вказаного села були обладнані ворожі блокпости, введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією, розміщено військово-адміністративний штаб керівництва збройних воєнізованих формувань російської федерації в приміщенні навчального закладу ДНЗ «Михайлівське ВПУ» за адресою: Запорізька область Василівський район смт. Михайлівка вулиця Центральна, 2.

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Василівського району Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Василевського району Запорізької області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, державних та комунальних підприємств, органів місцевого самоврядування, а також закладів освіти, які розташовані на території району, серед яких - приміщення державного навчального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область Василівський район смт. Михайлівка вулиця Центральна, 18.

Громадянка України ОСОБА_6 , проживаючи у період окупації у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на зобов`язання до неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, з 20 квітня 2023 року, стала на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки - державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Так, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20 квітня 2023 року, проживаючи на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, яке з 28.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне невдоволене ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію від осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та незаконно зайняла посаду «Временно испольняющего обязаности директора» муниципального учереждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области (МУ «КДЮСШ»), що діє на території тимчасово окупованої Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області.

Надалі, виконуючи обов`язки посаді директора підконтрольного окупаційній владі навчального закладу муницыпального учереждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области (МУ «КДЮСШ»), який був створений на базі навчального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, ОСОБА_6 , з 20 квітня 2023 року розпочала організацію навчального процесу у підпорядкованому їй навчальному закладі. При цьому, за вказівкою ОСОБА_6 навчання в МУ «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области здійснювалось винятково російською мовою, а всі українські підручники та навчальна матеріальна база на вимогу ОСОБА_6 були вивезені та знищені.

Окрім цього, маючи на меті формування в молодого покоління смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області світогляду проросійської спрямованості, організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого їй навчального закладу на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей, ОСОБА_6 надала вказівку викладачам та технічному персоналу навчального закладу прибрати з території школи всю українську символіку, а на її місці встановити символіку російської федерації.

Заручившись підтримкою окупаційної влади, а також отримавши від представників відділу освіти смт. Михайлівка відповідні вказівки та методичні рекомендації щодо організації навчально-виховного процесу ОСОБА_6 , організовувала розробку та введення нових навчальних планів, а також здійснення відповідних наборів гуртківців, технічного персоналу та педагогічного складу до навчального закладу муницыпального учереждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области».

Поряд з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказівкою ОСОБА_6 в підконтрольному окупаційній владі муниципальному учереждению «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области було запроваджено навчання російською мовою, а також проводиться пропагандистська діяльність щодо поширення проросійських наративів та викривлених історичних фактів.

Окрім цього безпосередньо ОСОБА_6 було організовано та проведено ряд спортивних турнірів та змагань за різними секціями, які проводились під егідою російської федерації з метою підтримки проведення так званої «спеціальної військової операції» рф проти України, пропаганди так званого культу «русского міра» на тимчасово окупованій території Запорізької області. Нагородження учасників та переможців таких змагань та турнірів здійснюється з широким використанням символіки російської федерації, а саме: грамот з гербовими печатками рф, медалей із стрічками - триколор, що символізує національний прапор рф, прапорців формату А5 із зображенням гербу та прапору рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі - закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови російської федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів та освітніх стандартів.

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти.

Продовжуючи діяти на шкоду національній безпеці України та діючи в інтересах окупаційної влади російської федерації ОСОБА_6 не пізніше 20 квітня 2023 року здійснила ряд дій, спрямованих на реєстрацію підпорядкованого їй навчального закладу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб російської федерації, відповідно до якого внесені відомості щодо юридичної особи - «муницыпального учереждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» администрайции пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области», виконуючим обов`язки директора якого є ОСОБА_6 .

Підтримуючи окупацію російською федерацією Запорізької області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_6 перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у якому проводиться за програмами освіти російської федерації, а навчально-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

За таких обставин, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, а саме вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Позиції сторін судового провадження; обґрунтування чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей провадження in absentia.

Прокурор у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтримала у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченої зазначила, що подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_6 , а кваліфікація кримінального правопорушення є правильною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_6 , поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор просила суд визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначити їй покарання у виді 15 років позбавлення волі та з конфіскацією майна.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) ОСОБА_6 , яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали суду 10.05.2025 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_6 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом розміщення відповідних оголошень у газеті «Урядовий кур`єр», повідомлень на офіційному веб - сайті суду. Інформація про процесуальні документи публікувалася у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду; процесуальні документи вручалися захиснику обвинуваченої.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_6 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_6 від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, це кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 , в судовому вважав, що відсутні належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, тому просить виправдати таку.

Суд вважає, що дослідженими у суді доказами винуватість ОСОБА_6 у вчинені даного кримінального правопорушення доведена повністю.

Докази на підтвердження встановлених обставин та їх оцінка судом.

24 лютого 2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

З 28 лютого 2022 року територія смт. Михайлівка Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області була тимчасово окупованою територією зф держави - агресора рф.

В подальшому наказом Міністерства з питань реінтеграції ТОТ України № 309 від 22.12.2022, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району віднесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

Зокрема, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_8 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого даний свідок повідомила, що ОСОБА_6 є її односельчанкою, проживала з нею в смт. Михайлівка, Васильківського району, Запорізької області, яка зараз окупована військами рф. Знайома з нею особисто, вона працювала на базарі продавцем побутової хімії і цей базар знаходиться неподалеку від навчального закладу. До освіти ОСОБА_6 ніякого не мала відношення.

Зазначила, що ОСОБА_6 підтримувала окупаційну владу рф, з 20 квітня 2023 вона займає посаду виконуючого обов`язки директораа Муниципалььного учереждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа». Раніше вона називалась «Дитяча юнацька спортивна школа» де директором був ОСОБА_9 ..

Бекеньова зайняла посаду з 20 квітня 2023 року, виконуючої обов?язки

«Муниципального учреждения Комплексаная юношеская детская спортивная школа».

Свідок зазначила, що в коло посадових обов?язків Бекеньової, як «временно исполняющей обязаности директора Муниципального учреждения «Комплексная детско-юношеская спортивная школа» Администрации пгт. Михайловка Васильевского р-на Запорожской области» входило, організація роботи трудового колективу, організація змагань спортивних, це розроблення планів навчальних для цієї школи спортивної. Вона організовувала спортивні змагання в цій школі дитячій.

По навчально-виховній роботі затверджувала затверджувала плани російської

федерації. Вона здійснювала ще керівництво по відношенню до свого трудового колектива, забороняла спілкуватися в школі українською мовою дітям, всіх змушувала дітей розмовляти російською мовою. В школу вона приносила символіку російської федерації, видавала грамоти російської федерації, на грамотах була державна символіка російської федерації (герби, прапори), зі стрічкою медалі видавала також дітям на

змаганнях, прапори, літературу завозили російською мовою. Підручники українською мовою вони десь вивезли.

Свідок показала, що ОСОБА_6 вивозила в Енергодар на спортивні змагання з боксу дітей, нещодавно вона організовувала тенісний турнір в Михайлівській спортивній школі, де проводила потім нагородження грамотами з російської, з прапорами і гербами російської федерації, на фоні прапорів цієї країни агресора, запроваджувались підручники різні, зокрема, і підручники історії на російській мові для навчання дітей мовою агресора.

Свідок показала, що про всі наведені обставини їй відомо стало з Telegram-каналів, з розповідей родичів, друзів, які залишилися на тій території з якими вона спілкується через WhatsApp, Telegram та інші мережі.

Вважає що ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду, тому що з самого початку збройної агресії російської федерації вона підтримувала цю владу, співпрацювала з нею та сприяла.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 23.08.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка, з якого вбачається, що вказаний свідок впізнала ОСОБА_6 ..

Зокрема, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_10 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого даний свідок повідомив, що ОСОБА_6 є його односельчанкою, проживала в смт. Михайлівка, вона працювала на базарі продавцем побутової хімії. Бачив її кожен день, добре знайома йому.

ОСОБА_6 з початком збройної агресії російської федерації прийняла російський світ, разом з чоловіком... вони працювали, з великим задоволенням. Її чоловік зайняв посаду виконуючого обов?язки закладу освіти, державного навчального закладу «Михайлівське вище професійне училище», а ОСОБА_6 з 20 квітня 23 вона стала виконуючою обов?язки директора, зараз воно називається «муниципальное учреждение...», здається «...комплексная декая юношиская школа». В минулому це був комунальний заклад «комплексна дитяча спортивна школа»,

яку очолював тоді його знайомий ОСОБА_9 . Йому стали відомі дані відомості про зайняття нею вказаної посади в соціальних мережах, з телеграм-каналів, а також від односельчан з якими продовжує спілкуватися через соціальні мережі, це WhatsApp, Viber, Telegram. Після того як ОСОБА_6 зайняла вищевказану посаду, на скільки йому відомо вони впроваджують саме російські стандарти навчання, це вимога спілкування російською мовою, докорінно знищують українську мову, використання символіки російської федерації, прапори, «двухголова курка» та інше.

Як будь-який директор ОСОБА_6 , в її основні обов?язки входить впровадження стандартів держави агресора, це організація спортивних змагань, це координація роботи колективу школи, затвердження навчальних планів відбувається, які впроваджуються, країною агресором, російською федерацією, оскільки там на сьогоднішній момент перебувають окупанти.

Свідок зазначив, що він бачив так званий тенісний турнір присвячений 80-річчю начебто проведення спортивного заходу в Енергодарі, проводили з боксу турнір, де вона добре помітна на фотографіях, і звичайно символіка росії там постійно присутня, і на стрічках з медалями дітей, на грамотах, які видно, де символіка росії, печатки росії.

Свідок показав, що витісняють українську мову навчання, впроваджують тільки навчання російською мовою, на скільки йому відомо повністю приберають всю україномовну літературу, подальша доля цієї літератури йому невідома, швидше за все, що вони її просто знищують. Завозять російські книжки від «кураторов дагестана», це книжки з історії, де вони виправдовують окупаційний режим.

Свідок показав, що ОСОБА_6 яра прибічник російського «міра», ніякого тиску на скільки йому відомо на неї не було, вона добровільно зайняла цю посаду. Це видно навіть з фотографій, з будь-яких заходів, які вона проводила, її задоволене обличчя - воно каже про це всім.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 23.08.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка, з якого вбачається, що вказаний свідок впізнав ОСОБА_6 ..

Зокрема, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_11 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого даний свідок повідомила, що ОСОБА_6 є її односельчанкою, проживала з нею в смт. Михайлівка, Васильківського району, Запорізької області, дружина ОСОБА_12 .

Свідок показала, що їй відомо , зі слів знайомих, які находяться на тимчасово окупованій території, з якими вона зв?язується за допомогою месенджерів WhatsApp та Telegram, що вона зайняла в квітні 2023 року посаду «временно исполняющий обязанности директора муниципального учреждения Комплексная деская юношеская школа» і займає цю посаду до сьогоднішнього дня. Раніше цей начальний заклад називався Комунальний заклад «Комплексна дитяча юнацька спортивна школа». Була змінена назва цього навчального закладу.

Свідок показала, що ОСОБА_6 вона добровільно зайняла цю посаду, бо співпрацювала з окупантами ще з початку окупації їх селища. Вона є дружиною ОСОБА_12 , який на сьогодні обіймає посаду директора Михайлівського училища.

Як їй відомо в коло посадових обов?язків ОСОБА_6 , як временно

исполняющей обязанности директора муниципального учреждения Комплексная детская юношеская спортивная школа администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области входить керування безпосередньо колективом, вона координує роботу тренерів, викладачів. Контролює роботу виховну і навчальну, відповідно. Влаштовує змагання, під її керівництвом відбуваються змагання, вона бере участь безпосередньо у нагородженні, де нагороджують дітей грамотами з російською символікою, а саме з триколором і орлом, і також займається функціями існування цієї школи.

Свідок показала, що змінилась назва та навчальна програма начального закладу, в якому вона стала займати обов`язки тимчасового директора. По-перше мова навчання, були знищені всі українські книжки, завезені російськомовні книжки, вона безпосередньо брала участь у забороні використання української мови під час навчання. Змінилися і програми, і навчальні плани, які були введені російською федерацією.

Займаючи посаду виконуючого обов`язки тимчасового директора, в її обов?язки входило затвердження цих планів, вона потім контролює їх виконання.

Зазначила свідок, що існує Telegram-канал окупаційної влади, який називається «Михайловские новости» і там вони висвітлюють події про змагання, і фото там розміщують, на яких неодноразово вона бачила ОСОБА_13 , яка бере безпосередню участь у цих змаганнях, в організації цих змагань нагороджує дітей. Це не одиничні випадки, було змагання з настільного тенісу. Також вона возила дітей в місто Енергодар, яке також на сьогодні тимчасово окуповане, там проходили змагання з боксу здається, і вона завжди на фото поруч із дітьми, і там видно дуже добре, як вона вручає ці грамоти з окупаційною символікою.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 19.09.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка, з якого вбачається, що вказаний свідок впізнала ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України стороною обвинувачення надано наступні письмові документи, відеозаписи, які досліджені судом:

Згідно протоколу огляду Інтернет ресурсів від 29.08.2023 року встановлено, що на таких міститься інформація, що стосується добровільного зайняття громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах воєнного стану, посади «Директора муніципального учреждения «Комплексная детско-юношеская школа» администрации пгт. Михайловка

Васильевского района Запорожской области», що діє на території тимчасово окупованої

Михайлівської ОТГ Василівського району Запорізької області.

Так, з метою пошуку інформації у програмному забезпеченні - Інтернет-браузері «Safari» з використанням мобільного додатку «Clear VPN» у вкладниці пошуку було введено наступне завдання на пошук: « муниципальное учреждение «Комплексная детско-юношеская школа» администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области» та запущено автоматичний процес пошуку.

Внаслідок чого було виявлено гіперпосилання https://www/.rusprofile.ru при натисненні на яке автоматично відкрилося вікно із написом на російській мові «МУ КДЮСШ» (скріншот N? 1).

В ході огляду встановлено, що вказаний заклад зареєстровано 01.08.2022 року, юридичною адресою закладу являється: «Михайловский район пгт. Михайловка. ул. Центральная дом N? 18А», а керівником зазначеного закладу із 20.02.2023, являється громадянка України ОСОБА_6 (скріншот N? 1 N? 2, N?3, N?4).

Як вбачається зі скриншоту N? 4, станом на 10.05.2023 інформація яка зазначена на

даному сайті є актуальною.

З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації із мережі

Інтернет здійснено архівацію вказаних відомостей за допомогою ресурсу «archive.today»

https:/archive.ph. Після здійснення архівування зафіксована інформація є доступною за

посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 . (скриншоти N? 5, N? 6, N? 7).

Окрім цього, за допомогою функції «Edge» створено посилання на вищевказану сторінку у вигляді QR-коду.

Надалі, з метою підтвердження вищезазначеної інформації, за допомогою російського інформаційного ресурсу під назвою «Единый государственный реестр юридических лиц (ЕГРЮЛ)» у якому міститься інформація про зареєстрованих в російській федерації номер закладу юридичних осіб, у вкладці «Поисковый запрос» зазначено основний державний реєстраційний номер закладу. Натиснувши вкладку «Найти» виявлено інформацію, яка наявна на скриншоті N? 9, а саме повну назву установи, адресу реєстрації та дані про керівника.

При натисненні на вкладку «Получить выписку» відбувається автоматичне скачування файлу під назвою: «ul-161-3953» з текстом вищевказаного нормативно-правового акту та його збереження в папку «Завантаження». Надалі, слідчим з використанням службового монохромного лазерного принтеру було здійснено роздруківку збереженого нормативно-правового акту та долучено до даного протоколу огляду.

Переглядом вказаного документа встановлено, що директором «муниципальное учреждение «Комплексная детско-юношеская школа» администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области» являється громадянка України ОСОБА_6 .

Надалі, шляхом пошуку в соціальній мережі «Телеграм» виявлено групу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_18 (офіційну групу новин смт. Михайлівка , яка у на даний час являється тимчасово окупованою державою агресором рф). Під час перегляду даної групи, виявлено ряд публікацій на яких встановлено громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На вказаному фотозображенні встановлено особу, яка має світлий колір волосся та одягнута у футболку чорного кольору та брюки червоного кольору схожу на громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (справа наліво - третя). Вказана особа стоїть на фоні обеліска солдатам великої вітчизняної війни, поміж особами чоловічої статі, які у руках тримають державні прапори російської федерації.

В ході огляду вищезазначених публікацій, встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , регулярно приймає участь в організації спортивних заходів, проведення яких спрямовані на возвеличення російської федерації, виправдовування та підтримку спеціальної військової операції рф проти України.

В ході аналізу публікацій, встановлено що ряд спортивних заходів проводяться на території смт. Михалівка, а також на тимчасово окупованих територіях державою-агресором. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації із соціальної мережі Інтернет «Telegram» всі статті які були розміщенні на каналі «Михайловские новости» (офіційна група новин м. Михайлівське, яке на даний час с тимчасово окупованим країною агресором - рф), було експортовано на робочий комп?ютер (папка «Lelegram Desktop») та вподальшому записано на оптичний диск DVD-R. На цьому огляд завершений. До протоколу додається роздрукований на лазерному монохромному принтері файл під назвою: «u1-161-3953» на 5 арк.

В судовому засіданні було досліджено СД диску з додатками до протоколу огляду , в якому наявні зазначені скриншоти та документи в протоколі огляду.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-24/506-ФП від 17.01.2024 зображення особи жіночої статі, одягнена у футболку чорного кольору та брюки червоного кольору схожу (справа наліво - третя). Вказана особа стоїть на фоні обеліска солдатам великої вітчизняної війни, поміж невстановленими особами чоловічої статі, які у руках тримають державні прапори російської федерації у файлі з назвою «Фото ОСОБА_6 jpeg» придатне для портретної ідентифікації.

У файлі «Фото ОСОБА_6 » (особа жіночої статі, одягнена у футболку чорного кольору та брюки червоного кольору (справа наліво - третя). Вказана особа стоїть на фоні обеліска солдатам великої вітчизняної війни, поміж невстановленими особами чоловічої статі, які у руках тримають державні прапори російської федерації) та на порівняльному зразку - у файлі «anketa_694055. PDF Document.pdf» - зображена одна й та ж особа.

Дорученням у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України №58/6/3/17 від 21.08.2023, заступника начальника СВ Управління СБУ в Закарпатській області адресоване Начальнику 2-го відділу ГВЗНД в Закарпатській області, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, прийняття законного процесуального рішення просить організувати проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення та надання органу досудового розслідування всю наявну інформацію щодо громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої за адресою: Запорізька область смт. Михайлівка: встановити місцеперебування та засоби зв?язку яким користується ОСОБА_6 ; встановлення, через наявні можливості оперативного підрозділу, фактичні дані, про те, що ОСОБА_6 , співпрацює з окупаційною владою рф, в тому числі, з правоохоронними та розвідувальними органами зазначеної країни на шкоду інтересам України; провести моніторинг мережі Інтернет та соціальних мереж в яких знайти та надати органу досудового розслідування всю наявну інформацію щодо громадянки

ОСОБА_6 , в тому числі, фотокартки на яких зображена остання, а також можливі факти які свідчать про причетність останньої до співпраці з окупаційною владою держави агресора рф. За результатами оглядів скласти відповідні протоколи огляду (по типу Берклі); встановити та допитати всіх осіб, які можуть бути свідками протиправної діяльності ОСОБА_6 за результатами чого скласти відповідні протоколи із застосуванням відеозапису: провести пред?явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 , про що скласти відповідні протоколи із застосуванням відеозапису; отримати фактичні дані, які можуть бути використанні як докази причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину, а також встановлення осіб, в т.ч. очевидців, яких можливо допитати як свідків причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину.

Відповіддю на доручення №58/6/3/17 від 21.08.2023 з додатком №5/2-1607 від 25.09.2023 згідно якої встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , будучи громадянкою України вступила у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та отримавши від них пропозицію на зайняття посади «И.o. директора муниципального учреждения «Комплексная детско-юношиская спортивная школа» администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области» (колишній ДНЗ «Комунальний заклад «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Михайлівської селищної ради Михайлівського району) в смт. Михайлівка Запорізької області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно погодилася на неї.

Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_6 в період з 24.02.2022 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території державою агресором - рф в смт. Михайлівка Васильківського р-ну Запорізької обл., де переховується від органу досудового розслідування.

Державний кордон України остання в період з 24.02.2022 по теперішній час не перетинала та на підконтрольній території України не з`являлась.

За адресою місця проживання ОСОБА_6 також проживають наступні члени сім?ї останньої: - чоловік ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_3 ;

- син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за дресою: АДРЕСА_1 ; - син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дорученням у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України №58/6/274 від 12.01.2024, начальника 2-го відділу СВ Управління СБУ в Закарпатській області адресоване Начальнику 2-го відділу ГВЗНД в Закарпатській області, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, прийняття законного процесуального рішення просить вказівки провести оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення та надання органу досудового розслідування посадових обов`язків гр.. ОСОБА_6 за посадою «И.o. директора муниципального учреждения «Комплексная детско-юношиская спортивная школа» администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области» (колишній ДНЗ «Комунальний заклад «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Михайлівської селищної ради Михайлівського району).

Відповіддю на доручення №58/6/274 від 12.01.2024 з додатком №5/2-95 від 16.01.2024 згідно якої направлено копію документу - «Должносная инструкция директора муниципального учреждения «Комплексная детско- юношиская спортивная школа» администрации пгт. Михайловка Васильевского района Запорожской области».

При цьому, повідомляють, що отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 не мала відповідного стажу практичної роботи для зайняття вищевказаної посади, однак, враховуючи норми діючого законодавства рф на окупованій території Запорізької області, зокрема ч.ч. 2 та 3 ст. 8 закону рф на «об особенностях правого регулирования отношений в сфере образования и науки в связи с принятием в росийскую федерацию донецкой народной республики, луганской народной республики, Запорожской области, Херсонской области и образованием в составе росийской федерации новых субьектов - донецкой народной республики, луганской народной республики, запорожской области, херсонской области и о внесении изминений в отдельные законодательные акты росийской федерации» (де вказано, що до 1 вересня 2024 року керівники і кандидати на керівників державних (муніципальних) освітніх організацій не проходять атестацію, а до І вересня 2026 року на вказаних керівників та кандидатів не поширюються кваліфікаційні вимоги щодо стажу практичної роботи по відповідному напрямку діяльності, які вказані в кваліфікаційних вимогах), остання могла бути призначеною на вищевказану посаду окупаційною

владою.

Згідно додатку відповіді на виконання доручення додано до такого копію документу «Должносная инструкция директора муніципального учреждения «Комплексная детско-юношиская спортивная школа» администрации пт Михайловка Васильевского района Запорожской области», на 1 арк.

Дорученням у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України №58/6/1287 від 10.04.2024, начальника 2-го відділу СВ Управління СБУ в Закарпатській області адресоване Начальнику ГВЗНД в Закарпатській області, в якому вказано, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянин України ОСОБА_14 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про окупацію Запорізької області збройними силами російської федерації, перебуваючи на території тимчасово окупованого міста Енергодар, діючи на шкоду суверенітету та територіальної цілісності держави України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та співпрацює з новопризначеною окупаційною владою.

Так, 29.12.2022 ОСОБА_14 передав військовослужбовцям збройних сил російської федерації транспортні засоби марки «Fiat Doblo», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_4 та автомобіль марки «Volkswagen T5» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_5 , які перебували за адресою: Запорізька область Васильківський р-н смт. Михайлівка та належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

З урахуванням викладених обставин, а також з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин даного провадження, керуючись вимогами ст.40 та ст. 41 КПК України, просить вказівки провести оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення та надання органу досудового розслідування всю наявну інформацію щодо громадянина України ОСОБА_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (іншими установочними даними орган досудового розслідування не володіє); - встановити засоби зв?язку яким користується ОСОБА_17 - встановити, через наявні можливості оперативного підрозділу, фактичні дані, про те, що ОСОБА_17 співпрацює з окупаційною владою рф, в тому числі, з правоохоронними та розвідувальними органами зазначеної країни на шкоду інтересам України; - провести моніторинг мережі Інтернет та соціальних мереж в яких знайти та надати органу досудового розслідування всю наявну інформацію щодо громадянина ОСОБА_17 , в тому числі, фотокартки на яких зображені останні; - перевірити ОСОБА_17 , по наявним базам військових злочинців та колаборантів; - отримати фактичні дані, які можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину, а також встановлення осіб. в т.ч. очевидців, яких можливо допитати як свідків причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину.

Відповіддю на доручення №58/6/1287 від 10.04.2024 з додатком №2/1527 від 14.04.2023 згідно якої встановлено що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований: Запорізька обл., паспорт громадянина України НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України.

Також було встановлено, що ОСОБА_14 користується: карткою мобільного оператора N? НОМЕР_8 ; електронною скринькою ІНФОРМАЦІЯ_11 ; профілем в соціальній мережі ІНФОРМАЦІЯ_12 ); мережі «Facebook» - « ОСОБА_18 » профілем забороненій в Україні соціальної мережі «Вконтакте» - « ОСОБА_19 » ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ).

Разом з цим було встановлено, що дружина ОСОБА_14 -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_1 , адреса електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_14 , профіль в соціальній мережі «Facebook» « ОСОБА_20 », профіль в забороненій в Україні соціальній мережі «Вконтакте» « ОСОБА_21 » ІНФОРМАЦІЯ_15 ).

Також додають фотозображення ОСОБА_14 та ОСОБА_6 ..

Дорученням у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України №58/6/2302 від 07.07.2023, заступника начальника СВ Управління СБУ в Закарпатській області адресоване Начальнику 2-го відділу ГВЗНД в Закарпатській області, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, прийняття законного процесуального рішення просить вказівки провести оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення та надання органу досудового розслідування всієї наявної інформації щодо громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: Запорізька область смт. Михайлівка; встановити місцеперебування та засоби зв?язку яким користується ОСОБА_17 ; встановити, через наявні можливості оперативного підрозділу, фактичні дані, про те, що ОСОБА_17 співпрацює з окупаційною владою рф, в тому числі, з правоохоронними та розвідувальними органами зазначеної країни на шкоду інтересам України; провести моніторинг мережі Інтернет та соціальних мереж в яких знайти надати органу досудового розслідування всю наявну інформацію щодо громадянина ОСОБА_17 , в тому числі, фотокартки на яких зображений останній, а також можливі факти які свідчать про причетність останнього до співпраці з окупаційною владою держави агресора рф. За результатами оглядів скласти відповідні протоколи огляду (по типу Берклі); встановити та допитати всіх осіб, які можуть бути свідками протиправної діяльності ОСОБА_14 , за результатами чого скласти відповідні протоколи із застосуванням відеозапису; провести пред?явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_22 , про що скласти відповідні протоколи із застосуванням відеозапису; отримати фактичні дані, які можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину, а також встановлення осіб, в т.ч. очевидців, яких можливо допитати як свідків причетності конкретних осіб до вчинення даного злочину.

Відповіддю на доручення №58/6/2302 від 07.07.2023 з додатком №5/2/1300 від 28.07.2023 згідно якої встановлено, що ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_3 , будучи громадянином

України вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та отримавши від них пропозицію на зайняття посади « И.о. директори ГКУ по ЗО «Михайловское Профессиональное Училище»» (колишній ДНЗ «Михайлівське ВПУ») в смт. Михайлівка Запорізької області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно погодився на неї.

Проведеним оглядом соціальної мережі Інтернет отримано дані про те, що ОСОБА_14 07.02.2023 зайняв посаду виконувача обов?язків директора «ГКУ по ЗО «Михайловское Профессиональное Училище»», на якій перебуває по теперішній час (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_16 ).

Поруч з цим, за результатами огляду мережі Інтернет, шляхом пошуку в соціальній мережі «Telegram» даних які можуть мати значення для досудового розслідування, виявлено групу «Михайловские новости» (офіційну групу новин смт. Михайлівка, яка на даний час є тимчасово окупованою країною агресором - рф). Під час перегляду вказаної групи за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17 виявлено статі у відповідності до яких отримані дані щодо зайняття посади «И.о. директора государственного казенного учреждения професиональная образовательная организация Запорожской области «Михайловское професиональное училище» ОСОБА_23 , а також проведених ним організаційних заходів (спортивних змагань, навчальних зборів).

За наявною достовірною інформацією, ОСОБА_14 в період з 24.02.2022 по теперішній час перебуває на тимчасово-окупованій території рф, а саме в смт. Михайлівка Васильківського р-ну Запорізької області. За адресою свого місця проживання ОСОБА_14 проживає із особами, з якими перебуває у родинних відносинах, а саме: - дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; м.т. НОМЕР_9 , НОМЕР_2 ; - сином ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; - сином ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Додатком до відповіді на доручення є протокол огляду від 10.07.2023 на 8 арк, із оптичним диском до нього типу DVD-R 1шт.; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 18.07.2023 на 3 арк., із оптичним диском до нього типу DVD-R 1 шт.; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 18.07.2023 на 3 арк., із оптичним диском до нього типу DVD-R 1 шт.; протокол пред?явлення особи для впізнання по фотознімках від 18.07.2023 на 5 арк. із оптичним диском до нього типу DVD-R 1 шт.; протокол пред?явлення особи для впізнання по фотознімках від 18.07.2023 на 5 арк. із оптичним диском до нього типу DVD-R 1 шт.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 , постановою слідчого від 19.01.2024 для здійснення захисту останньої був залучений захисник Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому цього ж дня було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 ..

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянці України ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора

Відповіддю №5/2/191 від 30.01.2024 на доручення №58/6/485від 27.01.2024 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території в Запорізька обл., Василівський р-н, смт. Михайлівка, де переховується від органу досудового розслідування. Державний кордон остання по теперішній час не перертинала та на підконтрольній території України не з`являлась.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Запорізької області, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останньої в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях. Однак в призначені дні та час ОСОБА_6 не з`явилася на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

30.01.2024 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Запорізької області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останню оголошено в розшук, який доручено ГВКР УСБУ в Закарпатській області.

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази, а саме:

витяги з ЄРДР по к/п № 0000154 від 06.02.2024 року, 19.01.2024 року, 10.01.2024 року які підтверджують факт внесення відомостей до ЄРДР 09.11.2023 та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України;

супровідний лист №10-39вих24 від 10.01.2024 про скерування на адресу Закарпатської обласної прокуратури для подальшого розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000154 від 09.11.2023 року за ч. 2 ст. 111 КК України;

постанову Генерального прокурора від 02.01.2024 про визначення підслідності кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000154 від 09.11.2023 року за ч. 2 ст. 111 КК України за слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області;

постанову заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 10.01.2024 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000154 від 09.11.2023 року за ч. 2 ст. 111 КК України;

супровідний лист №10-1542вих23 від 10.11.2023 Закарпатської обласної прокуратури про скерування начальнику СВ УСБУ в Закарпатській області постанови про виділення матеріалів досудового розслідування по матеріалах КП №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України та ч.2 ст. 111 КК України;

постанову прокурора від 09.11.2023 про виділення з матеріалів досудового розслідування КП №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України та ч.2 ст. 111 КК України провадження стосовно не встановлених осіб, щодо вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 111 КК України;

супровідний лист №10-361вих-23 від 20.03.2023 Закарпатської обласної прокуратури про скерування начальнику СВ УСБУ в Закарпатській області матеріалів кримінального провадження, зокрема №0000012 від 25.01.2023 року;

постанову прокурора від 26.01.2023 року про визначення підслідності кримінального провадження, зокрема №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області;

постанову керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України;

постанову першого заступника Генерального прокурора від 10.03.2023 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023 року іншому органу досудового розслідування, слідчому відділу УСБУ в Закарпатській області ;

постанову керівника Закарпатської обласної прокуратури від 13.03.2023 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України;

постанову начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 23.03.2023 року в кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023 року;

постанову від 25.08.2023 року начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визначення слідчого який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000124 від 25.08.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111 КК України;

постанову заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про продовження строків досудового розслідування від 01.11.2023 в кримінальному провадженні №0000012 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України до трьох місяців відносно підозрюваної ОСОБА_14 до 05.12.2023 року;

постанову від 09.11.2023 року заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, №0000154 від 09.11.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111 КК України;

постанову від 09.11.2023 року заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визначення слідчого який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000154 від 09.11.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111 КК України;

постанову від 10.01.2024 заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визначення слідчого який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000154 від 09.11.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111 КК України;

постанову від 10.01.2024 заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про створення слідчої групи для здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000154 від 09.11.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Оголошення про що опубліковано у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2024 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Михайлівка, Василівського району, Запорізької області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2024 накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на транспортний засіб марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_10 .

Згідно відомостей УІЗ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима.

Згідно відомостей КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , декларації з лікарем загальної практики - сімейним лікарем у закладі не перебуває звернень за медичною допомогою не зареєстровано.

Згідно відомостей КНП «Міська лікарня№1» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх закладу не зверталася та на обліку не перебуває.

За обліковими даними КНМ «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за обліковими даними медичного закладу відсутня, відомостей не мають.

Згідно відомостей ДМС України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_11 , виданим 09.11.2013 року Хортицьким РВА у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, а також наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, номер НОМЕР_12 від 20.05.2015, дійсний до 20.05.2025 року. Виданий Василівським відділом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Вищевказані показання свідків, кожного зокрема, та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Стороною захисту суду докази не надавались.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що вони є належними доказами, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Доводів щодо недопустимості та недостовірності письмових доказів сторона захисту не наводила.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення, не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченої чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують тощо. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387), у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Крім того, суд критично відноситься до позиції захисника з приводу відсутності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.111 КК України визначено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Твердження захисника щодо відсутності суб`єктивної сторони та умислу на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду, які визнані відповідно до ст. 85, 86 КПК України належними і допустимим.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для ухвалення рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_6 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, характер діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену ОСОБА_6 винуватою по пред`явленому звинуваченню, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_6 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 передбачених ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_6 - відсутні.

Таким чином, зважаючи на той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 , як громадянин України, вчинила умисний особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану, ураховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією належного на праві власності майна та позицію захисника, який просив виправдати ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні, тому, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, підвищену суспільну небезпечність зазначеного кримінального правопорушення, його тяжкість, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, що визначені ст.ст. 66, 67 КК України, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та призначає їй покарання за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд враховує положення ч.2 ст.59 КК України, відповідно до яких конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу, тому, зважаючи, що ОСОБА_6 вчинила злочин проти основ національної безпеки України і санкція ч.2 ст.111 КК України безальтернативно передбачає конфіскацію майна, вважає за необхідне призначення додаткового покарання у виді конфіскації усього належного ОСОБА_6 на праві приватної власності майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність кількох обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Разом з цим, підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_6 , суд не знаходить.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 , в порядку ч.6 ст.193 КПК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який слід залишити без змін до моменту її затримання на виконання вироку суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Для застосування вказаного запобіжного заходу суд надає дозвіл компетентним органам на затримання ОСОБА_6 незалежно від місця її знаходження та доставки до місця відбування покарання за вказаним вироком суду. Вирок суду в частині розшуку особи і його затримання повинен виконуватись у загальному порядку відповідними компетентними органами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , був застосований з метою конфіскації майна, як виду покарання, а судом призначено покарання з конфіскацією майна, то слід залишити діючим захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного майна до виконання вироку суду в частині конфіскації.

Процесуальні витрати за проведення експертизи, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6 покласти на Управління Служби безпеки України в Закарпатській області.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 4543,68 грн..

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2024 року на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на транспортний засіб марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_10 , залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного їй майна на користь держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3