У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3749/25

№ 1-кс/183/704/25

19 квітня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за № 0000384, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.09.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 03.01.2020 звільнений із Синельниківської ВК №94Дніпропетровської області у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 21.01.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. 01.04.2024 умовно-достроково звільнений із Дніпропетровської ВК (№89), невідбутий строк: 6 місяців 19 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

19 квітня 2025 року старший слідчий Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за № 0000384, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18 квітня 2025 року, приблизно о 07 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 прийшов до місця мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходився її брат ОСОБА_8 . У ході розмови між ОСОБА_5 з одного боку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з іншого боку раптово виник словесних конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті двом особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний умисел, 18 квітня 2025 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи при собі невстановлену в ході досудового розслідування вибухову речовину, повернувся до домоволодіння АДРЕСА_3 , дістав її зі своєї чоловічої сумки, підійшов на близьку відстань до території домоволодіння, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переконавшись, що останні перебувають у зоні ураження вибухової речовини, кинув вказану невстановлену вибухову речовину на територію вказаного домоволодіння, де знаходились останні.

Після цього, вважаючи, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встигли забігти до приміщення будинку.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст.115 КК України як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

18.04.2025, о 12.30 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.04.2025, показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 18.04.2025, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 18.04.2025., довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі. Будучи раніше неодноразово судимим, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину його буде засуджено судом до позбавлення волі, тому існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання. Про існування вказаного ризику також свідчить відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця роботи.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті разом із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , раніше мав з ними конфлікти, а тому підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, матиме реальну можливість впливати на потерпілих, зокрема, шляхом погроз та насильства, з метою змусити їх змінити свої показання, враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, утому числі й умисних тяжких, останній раз був засуджений 21.01.2021 до 2 років обмеження волі та умовно-достроково звільнений 01.04.2024, судимість за який на теперішній час погашена. Разом з тим, ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 05.09.2018, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи. Вказані обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень у разі перебування його на волі.

Запобігти вказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів не зможе таким чином обмежити свободу його пересування, щоб запобігти переліченим ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

У зв`язку з наведеним у клопотанні слідчий, посилаючись на норми ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, просив суд застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, викладені у клопотанні, просив суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід..

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 18.04.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000384:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 18.04.2025 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі бойову гранату, привів її у бойову готовність та кинув її на територію вказаного домоволодіння, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4

-орган досудового розслідування - Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Встановлено, що 18.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

18 квітня 2025 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за № 0000384; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.04.2025; протоколом огляду місця події від 18.04.2025; фототаблицею до протоколу огляду місця події від 18.04.2025; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів.

У відповідності до ст. 131 КПК України, з аходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

На підставі ст. 176 КПК України,

1. Запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України, Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно вимог ст. 177 КПК України,

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На підставі ст. 183 КПК України,

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Приходжу до висновку, що слідчим та прокурором надано вагомість наявних доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку з чим існує ризик, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті разом із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , раніше мав з ними конфлікти, а тому підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, матиме реальну можливість впливати на потерпілих, зокрема, шляхом погроз та насильства, з метою змусити їх змінити свої показання, враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, утому числі й умисних тяжких, що свідчить про існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень у разі перебування його на волі.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує:

-вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення - підтверджується матеріалами, долученими до клопотання;

-тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні,

-вік та стан здоров`я підозрюваного - має хронічні захворювання;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини розведений, не має міцних соціальних зв`язків;

-наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання не працює;

-репутацію підозрюваного не надано відомостей;

-майновий стан підозрюваного не встановлений;

-наявність судимостей у підозрюваного наявні непогашені судимості;

-дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше - запобіжні заходи відносно підозрюваного раніше не застосовувалися;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення - відсутні;

-розмір майнової шкоди не встанволено;

-ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений можливий.

Приходжу до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи, що вчинення інкримінованого злочину супроводжувалося застосуванням насильства, таке кримінальне правопорушення було спрямоване на позбавлення життя людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У зв`язку з вищенаведеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст..ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2025 року за № 0000384, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюстроком до 13 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 13 червня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст проголошено о 15.00 год. 19 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1