Справа № 192/334/24
Провадження № 1-кп/192/61/25
В И Р О К

Іменем України

"30" травня 2025 р.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000775 від 04.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Олександрополі Солонянського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має повну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей, інших осіб не має, офіційно не працевлаштований, не є людиною з інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом 01 жовтня 2023 року у другій половині дня (точний час в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим) ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, перебуваючи в приміщенні покинутої будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи з прямим умислом, спрямованим на статеві зносини, з метою задоволення статевої пристрасті за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування такого насилля, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 , з використанням геніталій.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, а саме вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

У підготовче судове засідання прибули прокурор, обвинувачений та захисник.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не прибули, судова повістка була направлена законному представнику sms-повідомленням, її доставлення підтверджується відповідною довідкою.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої та її законного представника.

У підготовчому судому засіданні прокурор надав суду для затвердження угоду про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості була укладена 22 травня 2025 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 її мати ОСОБА_7 06 березня 2025 року подала письмову заяву, у якій повідомила, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі висунутого обвинувачення.

Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 155 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та звільнення ОСОБА_4 від його відбування з іспитовим строком.

ОСОБА_4 із запропонованими видом та мірою покарання погодився.

За змістом угоди ОСОБА_4 ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні укладення угоди про визнання винуватості підтримав.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, запевнив, що у вчиненому розкаюється, повідомив, що угоду уклав добровільно.

Захисник угоду також підтримав, підтвердив, що вона укладена в його присутності.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 468 КПК України, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. В угоді відсутні обставини, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до обвинувального акта обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Покарання, узгоджене сторонами, не виходить за межі санкції ч. 1 ст. 155 КК України, та відповідає загальним правилам призначення покарань, встановленим Кримінальним кодексом України.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, законний представник потерпілої подала письмову заяву, у якій повідомила, що проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не заперечує, тобто погодилась на укладення такої угоди, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Оскільки сторони угоди про визнання винуватості дійшли згоди про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, суд при визначенні тривалості іспитового строку також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого, обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Речовими доказами у кримінальному провадженні визнані: труси чорного кольору та труси темно-синього кольору, які належать ОСОБА_4 (два паперові конверти); майка чорного кольору та шорти сірого кольору, які належать неповнолітній ОСОБА_6 (два паперові конверти); презерватив (спеціальний пакет № PSP1327010), залишки змивів з об`єктів №№ 1, 2 на фрагментах марлі (один спецконверт); мазки з вмістом піхви ОСОБА_6 (один паперовий конверт), труси чорного кольору, майка білого кольору (два паперових конверти) та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 (два паперові конверти), які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів при відділенні поліції № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанціями № 000523, № 000537.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не засовувався.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 травня 2025 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000775 від 04.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, а саме: труси чорного кольору та труси темно-синього кольору, які належать ОСОБА_4 (два паперові конверти); майку чорного кольору та шорти сірого кольору, які належать неповнолітній ОСОБА_6 (два паперові конверти); презерватив (спеціальний пакет № PSP1327010), залишки змивів з об`єктів №№ 1, 2 на фрагментах марлі (один спецконверт); мазки з вмістом піхви ОСОБА_6 (один паперовий конверт), труси чорного кольору, майку білого кольору (два паперових конверти) та зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 (два паперові конверти), які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів при відділенні поліції № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанціями № 000523, № 000537, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, направити потерпілій та її законному представнику.

Суддя ОСОБА_1