Справа №751/4047/25
Провадження №1-кс/751/1081/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ,

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 від 25 листопада

2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Блистова Менського району Чернігівської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, до 28 лютого 2025 року працював на посаді лісника в Менському районному дочірньому спеціалізованому агролісогосподарському підприємстві «Менарайагролісництво» КП «Чернігівоблагроліс», одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 307 КК України, ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернулася із клопотанням, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 діб. Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001094 від 25 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначає слідча у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , не будучи зареєстрованими суб`єктами господарювання та не маючи ліцензії на здійснення діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вчинили наступні дії.

Так, 25 лютого 2025 року у ОСОБА_3 виник умисел на незаконний збут за грошові кошти у розмірі 14 500 гривень наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабісу, ОСОБА_9 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_3 у період часу з 25 лютого 2025 року по 28 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , якому доручив здійснити незаконне придбання, зберігання та незаконне відправлення з метою збуту наркотичного засобу.

ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , з корисливих мотивів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 лютого 2025 року, незаконно з метою подальшого збуту, придбав речовину рослинного походження масою 187,7 грама, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабіс, масою 171,41грама, упаковану у 5 полімерних пакетів рожевого кольору

У подальшому, ОСОБА_8 у денний час 28 лютого 2025 року, після перерахування ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 14 500 гривень на вказаний ним банківський рахунок, діючи за вказівкою ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі, переніс вищезазначений наркотичний засіб для його незаконного пересилання з метою незаконного збуту ОСОБА_9 до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 7, розташованого за адресою: м. Чернігів, просп. Миру, 50.

Доводячи до кінця спільний з ОСОБА_3 злочинний умисел, ОСОБА_8 28 лютого 2025 року, перебуваючи у приміщенні відділення ТОВ «Нова Пошта» № 7, розташованого за адресою: м. Чернігів,

просп. Миру, 50, діючи з метою збуту о 18 годині 38 хвилин здійснив поштове відправлення № 5342 з речовиною рослинного походження масою 187,7 грама, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабіс, масою 171,41 грама, упакованою у 5 полімерних пакетів рожевого кольору, на адресу ОСОБА_9 до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 1 у с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області.

У результаті вчинених дій ОСОБА_3 та ОСОБА_8 незаконно збули за грошові кошти у сумі 14 500 гривень ОСОБА_9 зазначений наркотичний засіб.

У подальшому, 02 березня 2025 року працівниками відділення поліції

№ 2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області під час огляду місця події неподалік від будинку № 1-А по вул. Молодіжній у с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області у

ОСОБА_9 було виявлено та вилучено поштове відправлення

№ 5342 з 5 полімерними пакетами рожевого кольору з речовиною рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабіс, загальною масою 171,41 грама, яку йому незаконно збув ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_3 за грошові кошти у сумі 14 500 гривень.

В обґрунтування клопотання слідча указує на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним пересиланням з метою збуту, незаконним збутом наркотичних засобів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку. На даний час існує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідча вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, контролю за місцем перебування підозрюваного, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити і спотворити предмети та документи, які були предметом злочину і місце знаходження яких на даний час не встановлено, незаконно впливати на свідків, з метою схилення до дачі неправдивих показань у цьому кримінальному проваджені або іншим чином вплинути на них, продовжити злочинну діяльність, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні слідча та прокурор висловили доводи на підтримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на обставини, викладені у клопотанні, і на матеріали, які були долучені до клопотання, та просили його задовольнити. Указали на обґрунтованість підозри, повідомленої

ОСОБА_3 , та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали його необґрунтованим і просили залишити без задоволення. Захисник указав на необґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_3 , оскільки вона не підтверджується доказами. Зазначає, що органом досудового слідства не надано даних на підтвердження того, що

ОСОБА_3 причетний до збуту наркотичного засобу, а щодо вилученого під час обшуку, то ОСОБА_3 повідомив, що він не має жодного відношення до вилученого. Вважає, що ризики ґрунтуються на припущеннях органу досудового слідства. На даній стадії розслідування вважав домашній арешт буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав таку позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

Частиною другою ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001094 від 25 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

06 травня 2025 року о 07 годині 48 хвилин ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному пересиланні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабіс, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Того ж дня, о 07 годині 56 хвилин ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчий суддя приймає до уваги рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії», де високий суд зазначив, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» та «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у зібраних органом досудового розслідування та долучених до матеріалів клопотання доказах, у тому числі: - протоколі результатів негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04 квітня 2025 року; - протоколі огляду місця події від 02 березня 2025 року; - висновку експерта від 10 березня 2025 року № СЕ-19/123-25/3453-НЗПРАП; - протоколі обшуку від 06 травня 2025 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 ; - протоколах допиту свідків.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена

ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від

27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, склад сім`ї, майновий стан.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції», «Маріянчук та інші проти України».

Крім того, варто зазначити, що застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «W проти Швейцарії» та «Мангурас проти Іспанії», де високий суд зазначив, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, матеріальне становище ОСОБА_3 , дані про його особу, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених

ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Щодо доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_3 , то доказів того, що стан здоров`я підозрюваного

ОСОБА_3 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, проте з метою недопущення погіршення стану здоров`я підозрюваного на підставі ч. 1 ст. 206 КПК України слідчий суддя вражає за необхідне зобов`язати адміністрацію Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», де буде утримуватись під вартою підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організувати надання останньому необхідної медичної допомоги з урахуванням наявних медичних рекомендацій та висновків щодо стану здоров`я.

Надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 Кримінально-виконавчого кодексу України, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від

10 лютого 2012 року № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від

15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 176-178, 181-186,

193-197, 205, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001094 від 25 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 липня 2025 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить

605 600 гривень, яка може бути внесена як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСАУ у Чернігівській області; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0005960).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом її дії.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом;

-не відлучатися з м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 06 липня 2025 року.

На підставі ст. 206 КПК України зобов`язати адміністрацію Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», де буде утримуватись під вартою підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організувати надання останньому необхідної медичної допомоги з урахуванням наявних медичних рекомендацій та висновків щодо стану здоров`я.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1