Справа № 645/6122/23
Провадження № 1-кп/645/83/25
В И Р О К

Іменем України

21 травня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою спеціальною освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.05.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 01.12.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 27.05.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 128, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 24.09.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 28 днів,

- 08.11.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 11.08.2023 року за відбуттям строку покарання;

- 05.02.2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за вчинення яких не знято та не погашено в передбаченому Законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив злочин аналогічного характеру при наступних встановлених фактичних обставинах.

Так, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 року введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_5 , 19.09.2023, о 15 годині 12 хвилин, в період дії в Україні воєнного стану, перебуваючи в місті Харкові за адресою: вул. Маршала Рибалка, буд. 50/3, помітив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на шиї висів золотий ланцюг.

В цей момент у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме - золотим ланцюгом, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, виражених у порушенні суспільних відносин у сфері власності, бажаючи їх настання, обійшовши потерпілу таким чином, щоб бути обличчям до неї, попередивши потерпілу, щоб вона не кричала, тим самим намагаючись подавити її волю до супротиву, своєю правою рукою шляхом ривку зірвав золотий ланцюг з шиї потерпілої ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/21383-ТВ від 27.09.2023 року, матеріальну шкоду у розмірі 55285 гривень 53 копійки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи та докази, викладені в обвинувальних актах. Пояснив про обставини скоєних кримінальних правопорушень, як викладено вище.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпіла, яка надала до суду заяву, не оспорювала фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, неодружений, не працюючий, на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не звертався.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшує покарання та обтяжує покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення злочину, особу винного, обставину, визнану судом таку, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Враховуючи те, що обвинувачений до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначаються рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України «за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу».

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не обирався, проте останній залишений в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2024 року для розгляду цього кримінального провадження.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. На підставі ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.10.2023 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. ст. 70, 72 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком від 05.02.2024 року, а саме: з 21.10.2023 року по 21.05.2025 року.

Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не пред`являвся.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст.122,124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати із залученням експерта.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 3 (трьох) місяці позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком обчислювати з 21.05.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 частково відбуте ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2024 року, а саме період з 21.10.2023 року по 21.05.2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/21383-ТВ від 27.09.2023 року у сумі 956 грн. 00 коп.

Речові докази CD-R диск білого кольору з фрагментами відеозапису камер спостереження наданих ТОВ «Аттика», CD-R диск білого кольору з фрагментами відеозапису камер спостереження надані стадіоном «ХТЗ», DVD диск з написом «Впізнання з потерпілою», DVD диск з написом «Слідчий експеримент з потерпілою», після набрання вироком законної сили, зашити зберігати в матеріалах судової справи №645/6122/23 провадження № 1-кп/645/83/25.

Речові докази чорну футболку з малюнком у формі кола, чорні кросівки з білою підошвою, сині брюки марки «Puma», після набрання вироком законної сили, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1