Справа № 278/200/25
В И Р О К

Іменем України

09 липня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

01 січня 2025 року близько 15 год. ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , з якою проживали тривалий час разом, перебували на зупинці громадського транспорту, що в СТ «Трудівник» Житомирського району та області. В цей же день, час та місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносини виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізували цей умисел, у цей же час, день та місці, ОСОБА_4 , перебуваючи на відстані до одного метра навпроти потерпілої ОСОБА_5 , схопив її праву руку в районі кисті та почав її завертати за спину до моменту больового тиску на суглоб правого плеча, після чого наніс удар кулаком правої руки зверху до низу по області між плечем та шиєю спереду, внаслідок чого потерпіла відчула різкий біль в ділянці ключиці, та впала на землю, а саме на лівий бік, чим ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді, синців на правій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та перелому зовнішнього кінця правої ключиці, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив наведені обставини справи, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, є умисним нетяжким злочином проти здоров`я людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує йому покарання, суд на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК визнає його вчиненим щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Враховуючи наведене, наявність однієї обтяжуючої покарання обставини та позиції потерпілої, яка наполягала на суворості, суд дійшов висновку, що обвинувачений заслуговує на реальне покарання. Оскільки обвинувачений офіційне не працевлаштований, що унеможливлює застосування до нього покарання у виді виправних робі, суд призначає покарання у виді обмеження волі. Зважаючи, що обвинувачений є несудимим, а також на наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд призначає покарання на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 122 КК, що буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття до визначеного уповноваженим органом з питань пробації виправного центру або затримання у разі неприбуття до виправного центру або ухилення від отримання припису уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпіла має право отримати копію вироку в судді.

Суддя ОСОБА_1