Справа № 143/81/24
Провадження №11-кп/801/605/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 від 27.10.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_10

захисника: ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст. 396 КК України змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про стягнення в рівних частинах з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судових витрат на користь держави за проведення експертиз в розмірі 14737 грн, вказавши про стягнення судових витрат на користь держави за проведення експертиз в розмірі 29 474 грн 67 коп. з ОСОБА_8 .

У решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просив вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання, призначеного ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення за період з 27.10.2023 року по день набрання вироком суду законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня наступного за днем набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зараховано у строк покарання, призначеного ОСОБА_9 , строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом за період з 12.01.2024 року по день набрання вироком суду законної сили включно із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 14737 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 33 коп.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 14737 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 33 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2023 року у справі №127/33530/23 на вільветову куртку коричневого кольору, три фрагменти тканини, серед яких декілька покривал, фрагмент штори чи тюлі, слід транспортного засобу.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2023 року у справі №127/33539/23 на змив з внутрішньої поверхні лівого дерев`яного борту возу, змив з правого заднього кута металевого корпусу возу, лопату з дерев`яним руків`ям.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2023 року у справі №127/33537/23 на кухонний ніж з руків`ям чорного кольору, змив РБК з металевої труби опалення на кухні, змив РБК з поверхні дерев`яного стільця на кухні, змив РБК з поверхні стільця (лівий) на кухні, змив РБК з поверхні подовжувача на кухні, змив РБК з підлоги у гостьовій кімнаті (вітальні).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2023 року у справі №127/33558/23 на зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, зразок крові, штани чорного кольору, підштаники чорного кольору, спортивна кофта з капюшоном зі слідами РБК, гумове взуття (колоші), футболку зеленого кольору зі слідами РБК.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Починаючи з 18 год. 00 хв. 23.10.2023 року ОСОБА_8 перебував у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , де у кухонній кімнаті вживав алкогольні напої спільно з користувачем даного будинку ОСОБА_9 та запрошеними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Під час спільного вживання алкогольних напоїв, в період з 18 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв. 24.10.2023 року, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , прикладаючи значну фізичну силу, почав почергово наносити ОСОБА_11 серію ударів кулаками в область голови, обличчя та тулуба. Надалі вони перемістились до однієї з кімнат будинку, де ОСОБА_8 продовжив наносити ОСОБА_11 удари руками та ногами в область обличчя, голови та тулуба, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу.

Після цього ОСОБА_8 , усвідомлюючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан ОСОБА_11 , який в цей час все ще знаходився на підлозі, наблизився до нього та діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, їх наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, руками почав здавлювати шию останнього, притискаючи до підлоги, та утримував до тих пір, поки ОСОБА_11 не перестав дихати. Після чого ОСОБА_8 , впевнившись що останній перестав дихати, повернувся до кімнати та повідомив про це ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_9 , побачивши труп ОСОБА_11 , особисто переконався, що ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, ОСОБА_9 на його прохання допомогти приховати сліди злочину погодився, після чого допоміг ОСОБА_8 приховати сліди вчиненого ним злочину, а саме вночі 24.10.2023 року вони вдвох перенесли труп ОСОБА_11 з приміщення будинку ОСОБА_9 до занедбаної жомової ями, що розташована неподалік, де залишивши труп, повернулись до будинку, де ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_9 почав знищувати сліди вчинення злочину, а саме спалив свій одяг зі слідами крові, позамивав та забілив сліди крові, які залишились у будинку після вчинення злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене протиправне діяння та укриття його слідів спільно з ОСОБА_9 вночі 25.10.2023 року, використовуючи гужовий транспорт із конем, який попередньо ОСОБА_8 взяв у спільного знайомого ОСОБА_12 , відвезли труп ОСОБА_11 на значну відстань від місця вчинення злочину, а саме до лісопосадки, що розташована неподалік с.Збаржівка, де закопали поміж дерев.

При цьому ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, в період часу з 24.10.2023 року по 27.10.2023 року про даний злочин правоохоронні органи не повідомив та допоміг приховати його сліди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №111 від 05.12.2023 року у ОСОБА_11 виявлено ознаки механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї стороннім предметом (руками) - субкон`юктивальні крововиливи очей, синці та садна голови, масивний синець шиї, крововилив в м`які тканини шиї, повний косо-поперечний перелом тіла під`язикової кістки праворуч, повні косо-поперечні переломи дистальних третин обох великих рогів, повний вертикальний перелом щитоподібного хряща, повний вертикальний перелом дистальної третини внутрішньої лівої пластини з верхнім її рогом, повний косо-поперечний перелом лівого нижнього рогу, наявність асфіктичної маски, набряклість обличчя, збільшення легень в об`ємі, наявність відбитку ребер на поверхні легень, цяткових, місцями зливних крововиливів, ознаки швидконасталої смерті; колото-різана рана лівого стегна. Садна обличчя, синець лівої верхньої кінцівки, садна правої верхньої кінцівки, садна обох кульшових суглобів. Смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї стороннім предметом - руками, ганчіркою.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що в ході досудового розслідування проведено судову трасологічну експертизу (висновок №СЕ-19/102-23/19514-ТР від 08.11.2023 року) вартість якої становить 956 грн., судову експертизу матеріалів, речовин та виробів ( висновок №CE-19/102-23/19756-ФХД від 28.12.2023) , вартість якої становить 12873 грн. 76 коп, та біологічної експертизи (висновок № СЕ-19/102-23/19757-ФХД від 16.05.2024), вартість якої становить 15 644, 91 грн.

Проведення зазначених експертиз у кримінальному провадженні спрямоване на отримання доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Таким чином, витрати за проведення експертизи в розмірі 29474 грн 67 коп. підлягали стягненню лише з ОСОБА_8 .

Разом з тим, при ухваленні вироку судом не дотримано вимоги ч.2 ст. 124 КПК України та не враховано роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» і ухвалено рішення про стягнення на користь держави з усіх обвинувачених в рівних частинах 14737 гривень.

Отже, Погребищенським районним судом допущено порушення вимог ст. 124 КПК України, яке перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому воно є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК України є підставою для зміни судового рішення в апеляційному порядку.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що суд першої інстанції призначив покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі повністю проігнорувавши той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінально карного діяння визнавав повністю, як на досудовому слідстві так і під час розгляду справ у суді першої інстанції. Надавав викривальні покази, як відносно себе так і відносно іншого підсудного, надав чіткі пояснення під час проведення слідчого експерименту так і на власному допиті, у якості обвинуваченого, що безумовно пом`якшує вину у вчиненому злочині, окрім того ОСОБА_8 , являється особою раніше не судимою, а тому призначення такого суворого покарання не відповідає вимогам ст. 50, ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, просив їх задоволити, відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника, обвинуваченого ОСОБА_9 , який покладався на розсуду суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України є обгрунтованими, вмотивованими у апеляційних скаргах прокурора, захисника не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставними.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, обставини його вчинення, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, утриманців немає, офіційно непрацевлаштований, в силу ст. 89 КК України не судимий, обставину, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши обставини, які мають значення при призначенні покарання, перевіривши дотримання судом першої інстанції вимог ст.50, ст.65 КК України, суд апеляційної інстанції вважає, що визначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При цьому суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , викладаючи свої доводи, посилається на обставини, які були належним чином досліджені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення відносно ОСОБА_8 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Разом з тим наявні підстави для зміни судового рішення відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України.

Приймаючи рішення про стягнення процесуальних витрат за проведення судових експертиз №СЕ-19/102-23/19514-ТР від 08.11.2023 року, №CE-19/102-23/19756-ФХД від 28.12.2023 року, № СЕ-19/102-23/19757-ФХД від 16.05.2024 року, суд першої інстанції в порушення ч.2 ст. 124 КПК України, стягнув в рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 витрати на проведення експертиз.

Судом всупереч вимогам КПК України не враховано, що проведення вказаних експертиз у кримінальному провадженні було спрямоване на отримання доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/102-23/19514-ТР від 08.11.2023 року, № CE-19/102-23/19756-ФХД від 28.12.2023 року, № СЕ-19/102-23/19757-ФХД від 16.05.2024 року в розмірі 29 474 грн 67 коп. підлягали стягненню лише з обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин, з резолютивної частини вироку слід виключити вказівку про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_8 в розмірі 14 737, 33 грн, про стягнення з ОСОБА_9 процесуальних витрат в розмірі 14 737, 33 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, підлягають задоволенню, вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.03.2025 року щодо ОСОБА_8 за ч. т. 115 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст. 396 КК України змінити в частині стягнення процесуальних витрат через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з резолютивної частини вказівку про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_8 в розмірі 14 737, 33 грн, про стягнення з ОСОБА_9 процесуальних витрат в розмірі 14 737, 33 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави в розмірі 29 474, 67 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3