Справа № 643/5543/25
Провадження № 1-кс/643/1838/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 25.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Московського районного суду міста Харкова 10.04.2025 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 заознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованою підозрою, що підтверджується долученими копіями матеріалів кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_6 , будучи тимчасово звільненим з органів Національної поліції, оскаржуючи рішення про звільнення у судовому порядку, маючи корисливий намір, спрямований на заволодіння майном інших осіб, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, а саме вимаганням грошових коштів від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з погрозою обмеження прав, свобод і законних інтересів таких осіб, а також розголошення відомостей, які останні бажають зберегти в таємниці. Розробивши злочинний план, ОСОБА_6 залучив до здійснення вищевказаної злочинної діяльності раніше знайомих йому цивільних осіб, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які погодилися вчиняти злочини діючи за попередньою змовою групою осіб.

Після чого, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 09.05.2023 фактично затримали ОСОБА_9 , який здійснював придбання та зберігання наркотичних засобів, застосовуючи погрози обмеженням прав, свобод і законних інтересів останнього, а також розголошення відомостей які він бажає зберегти в таємниці, шляхом вимагання отримали від нього грошові кошти в розмірі 76000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, а саме вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 353 КК України, а саме самовільне присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 27.09.2023 фактично затримали ОСОБА_10 , який здійснював придбання та зберігання наркотичних засобів, застосовуючи погрози обмеженням прав, свобод і законних інтересів останнього, а також розголошення відомостей які він бажає зберегти в таємниці, шляхом вимагання отримали від нього грошові кошти в розмірі 39000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, а саме вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, повторно, а також кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 353 КК України, а саме самовільне присвоєнні владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використанням службового посвідчення працівника правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_6 поновившись на службі в органах Національної поліції, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, маючи корисливий мотив на продовження отримання доходу від злочинної діяльності, отримавши переваги надані йому для виконання службових обов`язки, вирішив створити та очолити організовану групу, до складу якої залучив раніше знайомого йому ОСОБА_4 , а також цивільну особу ОСОБА_11 , визначивши спрямованість її злочинної діяльності - вчинення тяжких корупційних злочинів у сфері службової діяльності, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою.

Після чого, діючи в складі організованої групи, працівник поліції ОСОБА_6 та цивільні особи ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , систематично вимагали та одержували неправомірну вигоду від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності, а саме:

23.08.2024 ОСОБА_6 діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а також за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 50000 гривень у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію відповідно до діючого законодавства факту придбання та зберігання ОСОБА_12 наркотичної речовини, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

10.09.2024 ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 80000 гривень, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію, відповідно до діючого законодавства, факту незаконного придбання та зберігання її співмешканцем ОСОБА_14 наркотичного засобу, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

10.10.2024 ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 38000 гривень, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію у встановленому законодавством порядку інформації про вчинення останнім кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та, як наслідок, не ініціювання внесення відповідним органом досудового розслідування вказаних відомостей до ЄРДР та не притягнення останніх до кримінальної відповідальності, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний зазначив, що провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, розкаюється. Вказав, що на даний час його мати потребує стороннього догляду, оскільки має інвалідність, батько помер.

Захисник посилаючись на необґрунтованість та недоведеність ризиків, вказуючи, що його підзахисний визнає вину, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також зазначив, що вказаний у клопотанні стороною обвинувачення розмір застави, у сумі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є непомірним для його підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеженням прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та вчиненні вказаних дій повторно, самовільне присвоєння владних повноважень службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, з використання службового посвідчення працівника правоохоронного органу та у пособництві одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, та вчиненні вказаних дій повторно.

За підозрою у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 о 08:01 год. 09.04.2025 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення обґрунтована та доведена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи стійких соціальних зв`язків, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, слідчий суддя переконаний у наявності ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не працює, основним його видом доходу є грошові кошти отримані від протиправної діяльності, яку він може продовжити.

Ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді стороною обвинувачення недоведені. Так, учасники кримінального провадження про побоювання впливу зі сторони підозрюваного не заявляли. З доданих до клопотання матеріалів не зрозуміло, яке майно, що на даний час не відшукане та має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Вирішуючи питання про обрання стосовно підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Даних про неможливість за станом здоров`я перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою не встановлено.

Згідно з вимогами ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту або затримання.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі, що становить 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 696 440грн.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що попри відсутність офіційних доходів, заощаджень, майна, очевидно, що підозрюваний має активи, які не обліковуються державою, в тому числі грошові кошти отримані від протиправної діяльності. Крім того, слідчий суддя зазначає, що злочин скоєно організованою групою, отже застава може бути внесена за рахунок інших підозрюваних та їх родичів, а також родичами самого підозрюваного.

З огляду на викладене, сума застави менша за 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде для підозрюваного помірною, несуттєвою та такою, яку останній може втратити задля ухилення від кримінальної відповідальності.

У разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 616КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 08:01 год. 09.04.2025.

Строк дії ухвали встановити до 08 год. 01 хв. 07.06.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання ОСОБА_4 під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст.111, 112 КПК України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 230 (двісті тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 696 440 (шістсот дев`яносто шість тисяч чотириста сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок №UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 у справі №643/5543/25 (провадження №1-кс/643/1838/25) відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти напідозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває (м. Харків) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, понятими, експертами;

5) докласти зусиль до пошуку роботи;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16:45 годині 14.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1