Справа № 507/819/25
Провадження № 1-кс/507/221/2025
УХВАЛА
В С Т А Н О В И В :
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Старший дізнавач в клопотанні зазначає, що 17.04.2025 року до чергової частини ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 жителя: Одеська область Подільський район, про те, що громадянин ОСОБА_6 , за місцем свого мешкання, а саме: Одеська область Подільський район, зберігає наркотичні засоби для власного вживання.
З метою повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, в рамках даного кримінального провадження виникла необхідність накласти арешт на вилмчене під час проведення обшуку майно, адже вказані речі мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню і в подальшоме зони підзягатимуть дослідженню і вразі повернення їх третім особам то вони можуть бмти знищені втрачені і тому старший дізнавач просила накласти на арешт.
Старший дізнавач надала заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без її участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені документи, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та в подальшому підлягатимуть експертному дослідженню, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1