Провадження №: 1-кс/755/2982/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід дізнавачів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 07 квітня 2023 року за № 0000484, установив:

І. Суть заяви

ОСОБА_3 , звернувся, у порядку ч. 2 ст. 81 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, із заявою про відвід дізнавачів ВД Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 07 квітня 2023 року за № 0000484, з підстав визначених ст. 77 КПК.

Наявність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК автор звернення мотивує тим, що не здійснюється зібрання достатніх доказів для пред`явлення підозри конкретній особі, хоча вона відома - ОСОБА_8 .

Дізнавачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі у т.ч. дізнавач) не вчинюють жодної процесуальної дії направленої на виконання завдань ст. 2 КПК та спрямованої на розкриття кримінального правопорушення.

Також ними не розглядаються і не вирішуються його клопотання, не виконуються рішення слідчих суддів, не пред`являється підозра конкретній особі, здійснюється приховування кримінального правопорушення.

Така незаконна бездіяльність дізнавачів викликає у нього обгрунтовані сумніви в їх неупередженості, доводить їх особисту заінтересованість, яка і зумовлює їх протиправну бездіяльність та саботаж кримінальної справи.

ІІ. Позиції сторін

Сторони в судове засідання не прибули, пояснень не направляли, однак, в силу ст. 22, 26, 81 КПК це не перешкоджає розгляду питання відводу.

IІІ. Правове регулювання питання

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 77. Підстави для відводу […] слідчого […]

1. […] слідчий[…] не має права брати участь у кримінальному провадженні:

3) […] існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Стаття 80. Заява про відвід

1. За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, […] прокурор, слідчий, […] зобов`язані заявити самовідвід.

2. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

3. Заяви про відвід можуть бути заявлені […] під час досудового розслідування, […].

4. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

5. Відвід повинен бути вмотивованим.

ІV. Оцінка слідчого судді

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи ОСОБА_3 на предмет дійсності обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК у відношенні дізнавачів, зауважує про таке.

Відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді, присяжного або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 373/2562/15-к).

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності. Правові підстави для відводу прокурора визначені ч. 1 ст. 77 КПК України.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, однак він повинен бути вмотивований (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).

Серед підстав для відводу слідчого, визначених у ст. 77 КПК України, за яких слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, поміж іншого передбачено, існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Позаяк,як правило, неупередженість являє собою відсутність упереджень, при цьому її наявність чи відсутність можуть бути перевірені різними способами (див., наприклад, рішення ЄСПЛ, у справах «Kyprianou v. Cyprus» (заява № 73797/01, пункт 118, від 15 грудня 2005 року, https://hudoc.echr.coe.int/ukr?i=001-71671), «Micallef v. Malta» (заява № 17056/06, пункт 93, від 15 жовтня 2009 року, https://hudoc.echr.coe.int/ukr?i=001-95031).

В цьому випадку, дані вказані в заяві про відвід та відомості відображені у доданих до заяви матеріалах у ході її розгляду в своїй сукупності, на переконання слідчого судді, котре сформоване у порядку ст. 94 КПК, не вказують на дійсність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Позаяк, згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність дізнавача і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно уважати проявом упередженості реалізацією дізнавачем своїх повноважень щодо учинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, трактування норм КПК за своїм внутрішнім переконанням через призму установлених слідством фактичних обставин, на думку слідчого судді, не має.

Більш того, така засада кримінального провадження як змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується, що слідує з положень ч. 5 ст. 80 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК України). А тому, при оцінці питання наявності обставин визначених ст. 77 КПК, слідчий суддя не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Тому, проаналізувавши усі доводи заявника, котрі були наведені ним, як передумова відводу, слідчим суддею зауважується, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації (для прикладу даних про проведення досудового розслідування за описаними у заяві про відвід фактами, повідомлення про підозру тощо) не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості дізнавача.

Сама ж по собі незгода з діями дізнавача у провадженні, чи визначеним ним комплексом процесуальних дій та рішень організаційного характеру в кримінальному провадженні не є підставою відводу.

Так, для прикладу, у справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно, на переконання слідчого судді, аналогічно і незгода сторони з процесуальними рішеннями дізнавача щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для його відводу.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку дізнавача (-ів) умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, Суд проаналізувавши матеріали судового провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу дізнавача (-ів) з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 77 указаного Кодексу.

З цих підстав та керуючись статтями 77, 80, 81, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1