Справа № 457/1691/24
провадження №1-кп/457/27/25
УХВАЛА

30 червня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_3

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,-

в с т а н о в и в:

На розгляді у Трускавецькому міському суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання, яке подав до суду у письмовому вигляді, про зміну запобіжного заходу, у якому просить змінити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що ставить 181680 грн., на цілодобовий домашній арешт, а заставу у розмірі 181680 грн. просить повернути застоводавиці ОСОБА_12 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 фактично з 23 квітня 2024 року перебуває під заставою, за цей час ОСОБА_4 не порушував покладених на нього обов`язків, з`являвся на виклики слідчого, прокурора, суду, не впливав на свідків, не здійснював спроб знищити, сховати чи спотворити докази, не перешкоджав досудовому розслідуванню іншим чином. На даний час ОСОБА_4 страждає численними хронічними захворюваннями гіпертонічною хворобою третього ступеня, цукровим діабетом другого типу, генералізованою діабетичною ангіопатією та полінейропатією, діабетичною генатопанкреатопатією, діабетичною нефропатією, вузловим зобом та еутиреозом, що потребують термінового належного медичного лікування. Для цього йому потрібні кошти на придбання ліків. Одночасно усі грошові збереження родина ОСОБА_4 витратила на сплату застави, яка є вкрай високою, тому ОСОБА_4 не може отримати належного лікування. Крім цього, обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього, його онучка ОСОБА_15 (дочка застоводавиці ОСОБА_12 ) також потребує коштів на лікування. Вважає, що даний запобіжний захід у виді застави є непомірним для обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти зміни запобіжного захисту обвинуваченому ОСОБА_4 оскільки більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого до завершення розгляду кримінального провадження.

Інші учасники розгляду кримінального провадження при вирішенні клопотання ОСОБА_8 просили його задоволити.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Запобіжним заходом, у тому числі, є застава, яка згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави у разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом судового розслідування, зміни в майновому чи сімейному стані підозрюваного.

За змістом клопотання, підставою для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є, зокрема, суттєва зміна обставин, які були враховані при визначенні застави. Такими обставинами, за твердженням захисника обвинуваченого є його сумлінна поведінка та незначний матеріальний достаток доньки обвинуваченого - ОСОБА_12 , яка внесла заставу.

Проте наведені обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави.

Той факт, що ОСОБА_4 демонструє правову процесуальну поведінку, та не будучи обмеженим у пересуванні, не вжив заходів із переховування від суду, а також не вчинив дій по перешкоджанню у цьому кримінальному провадженні свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України. Окрім цього ОСОБА_4 24 вересня 2024 року не з`явився в судове засідання, поважності пропуску не пояснив та доказів які б підтвердили поважність пропуску судового засідання суду не надав.

Що стосується необхідності коштів на лікування численних захворювань (гіпертонічної хвороби третього ступеня, цукрового діабету другого типу, генералізованої діабетичної ангіопатієї та полінейропатії, діабетичної генатопанкреатопатії, діабетичної нефропатії, вузлового зобу та еутиреозу), то жодних документів на підтвердження наявності таких діагнозів чи необхідності будь-якого виду лікування обвинуваченого ОСОБА_4 немає, доказів на підтвердження його звернення до лікувальних установ захисником при зверненні з клопотанням про зміну запобіжного заходу долучено не було. У матеріалах кримінального провадження міститься витяг з медичної карти № 11622 щодо стану здоров`я ОСОБА_4 однак зазначена медична карта містить інформацію, актуальну рік тому та не надає інформації про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час. З приводу необхідності коштів на лікування дочки застоводавиці ОСОБА_12 слід зазначити, що наявність необхідності лікування у дівчинки будь-яких хронічних чи інших захворювань доказами не підтверджена.

Крім цього, суд наголошує на тому, що після обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 Галицьким районним судом м. Львова застава була сплачена ОСОБА_12 дочкою обвинуваченого ОСОБА_4 . У випадку повернення ОСОБА_12 суми застави невідомо, чи будуть ці кошти витрачені саме на лікування обвинуваченого, як про це стверджує захисник у клопотанні, чи на власні потреби ОСОБА_12 , яка на даний час є повнолітньою особою та має право розпоряджатися власними коштами на власний розсуд.

Посилання на те, що застава була внесена донькою обвинуваченого, і на її утриманні перебуває малолітня дитина та не значний її матеріальний достаток не є підставою для зменшення її розміру.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого про необхідність зміни запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , та зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Частина 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, прийнамні мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11ст. 182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

У контексті наведених обставин зміна майнового стану застоводавця не є підставою для повернення йому застави. З урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , прийняття рішення про зміну запобіжного заходу не може бути обумовлене лише погіршенням фінансового стану заставодавця обвинуваченого, в інтересах якого таку заставу внесено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1