В И Р О К

Іменем України

06.05.2025 м. Жашків

Жашківський районний суду Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків, кримінальне провадження

№ 0000307 від 01.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сорокотяга Уманського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого з адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не є учасником бойових дій, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, судимого вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2025 за ч. 1 ст. 383 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до військової служби за станом здоров`я, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, будучи належним чином повідомленим про необхідність з`явитися на 16 годину 30 хвилин 15 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації шляхом неявки без поважних причин о 16 годині 30 хвилин 15 червня 2024 року до пункту збору за вказаною адресою для направлення для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав частково, погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Разом з тим, зазначив, що має хворобу, у зв`язку з наявністю якої був комісований з армії в 1999 році та на той час визнаний непридатним до військової служби, а тому вважав, що має підставу для звільнення від військової служби, при проходженні ВЛК у червні минулого року він надавав хірургу висновок МРТ, проте визнаний придатним до військової служби, висновок ВЛК та прийняте рішення щодо визнання його придатним до військової служби і призов за мобілізацією не оскаржував, він отримав бойову повістку але не прибув на відправку, бо вважав, що його захворювання не надає йому можливості служити.

В судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_5 вказав «Я розкаююсь у вчиненні цього злочину, я не думав, що так буде, розраховував на інше вирішення питання. У мене не було умислу ухилитись від служби в ЗСУ, я думав, що можна щось зробити по документах, однак не вийшло. Прошу суд пом`якшити покарання».

Тобто, під час надання свідчень суду обвинувачений ОСОБА_3 фактично визнав обставини справи та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336КК України, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, допитані судом свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , показали, що після визнання ОСОБА_3 придатним за станом здоров`я до військової служби йому в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 йому вручено бойову повістку, за якою він повинен прибути для відправки до військової частини для несення військової служби. Повістку ОСОБА_3 отримав без зауважень та конфліктів. У зазначені в повістці дату та час до вказаного у ній місця, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 не прибув та не повідомив про наявність поважних причин для неприбуття.

Із довідки ВЛК від 13.06.2024 № 3752 вбачається, що ОСОБА_3 придатний до військової служби, також у довідці відображено діагноз, про який вказував обвинувачений у своїх показаннях (а.с. 42).

В карті медичного огляду ОСОБА_9 від 13.06.2024 є відмітки про його огляд лікарською комісією, вказаний діагноз та, із посиланням на положення Розладу хвороб, він визнаний придатним до військової служби (а.с. 43-43зв.).

Із розписки про отримання повістки вбачається, що 13.06.2024 о 16 год. ОСОБА_3 отримав повістку (а.с. 52).

У військовому квитку ОСОБА_3 є відмітка про його звільнення із служби в армії за станом здоров`я в 1999 році (а.с. 51).

- Із копій сторінок Журналу обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що серед відвідувачів з 15 по 17 червня 2024 року ОСОБА_3 відсутній (а.с. 20-21).

- Із акту про неприбуття за повісткою вбачається, що ОСОБА_3 15.06.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Зазначені докази є належними та допустимими, обвинувачений ОСОБА_3 не висловив зауважень щодо наданих стороною обвинувачення доказів.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення цього злочину був не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, не працює.

Пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у мінімальній межі, встановленій в санкції ст. 336 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

На думку суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових правопорушень і не становитиме особистий надмірний тягар для особи. Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі

№ 760/26543/17 касаційний суд з огляду на неоднаковість застосування ч. 4 ст. 70 КК визначив порядок призначення покарання та надав правовий висновок, згідно з яким, якщо до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вироком застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а надалі встановлено, що вона винна у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які вчинено до постановлення цього вироку, у таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена на підставі ст. 75 КК, на час ухвалення нового вироку і яке рішення приймає суд під час ухвалення нового вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно (п. 23 ППВСУ від 24.10.2003 № 7).

Тобто, цей вирок та вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2025 у справі № 693/875/24, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 383 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, слід виконувати самостійно.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення не застосовувались.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Цей вирок та вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 26.02.2025 у справі № 693/875/24 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: оригінал корінця отримання повістки на 1 арк., оригінал довідки ВЛК № 3752 на 1 арк., оригінал картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 на 1 арк.,

оригінал картки професійного відбору кандидата ОСОБА_3 на 1 арк., завірена копія заяви на 1 арк.,завірена копія акта про неприбуття на 1 арк., завірена копія з журналу реєстрації виданих повісток на 1 арк., завірені копії з книги прийому відвідувачів на 2 арк. залишити при матеріалах кримінального провадження.

Військовий квиток ОСОБА_3 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 51), після набуття вироком законної сили повернути до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_10