Провадження № 1-кп/470/17/25
Справа № 470/348/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_3 , секретарів судового засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2023 року за № 0000173, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «прапорщик», раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2022 року ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «прапорщик», за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2022 року №3, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1,3 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи як про військовослужбовця, що самовільно залишив місце служби, до 05 грудня 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що був призваний на військову службу за мобілізацією, під час проходження служби у вересні 2022 року отримав контузію, звернувся до військового шпиталю за лікуванням, однак у шпиталізації йому відмовили, згодом звертався до військового керівництва про надання відпустки, однак у ній також було відмовлено, у зв`язку з чим у листопаді 2022 року вирішив самовільно залишити місце дислокації військової частини та у грудні 2022 року повернувся на службу. Також пояснив, що проходив службу до 2024 року, у березні 2024 року пройшов ВЛК, де його визнали непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. У вчиненому щиро розкаявся.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №19 від 26 лютого 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було призначено стрільцем-санітаром 1 відділення 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом начальника вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 №75 від 16 травня 2022 року він вважається таким, що з 16 травня 2022 року приступив до виконання службових обов`язків на посаді головного сержанта командира 1 відділення охорони 2 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом начальника вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 №92 від 08 червня 2022 року обвинуваченого було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, а наказом командира вказаної військової частини №155 від 06 листопада 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти вказаної військової частини (а.п.110,124-126).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №150 від 08 листопада 2022 року, за фактом самовільного залишення військової частини обвинуваченим, було призначено службове розслідування (а.с.107-108).

Згідно Акту службового розслідування від 19 листопада 2022 року було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 06 листопада 2022 року самовільно залишив тимчасове місце розташування 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в межах Березнегуватської ТГ Миколаївської області. Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безвідповідальність обвинуваченого, недисциплінованість та недотримання вимог статуту Збройних Сил України (а.п.103-106).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №183 від 19 листопада 2022 року про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем, обвинуваченому ОСОБА_3 оголошено догану та позбавлено премії та додаткової винагороди за листопад 2022 року (а.п.100-102).

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 №185 від 05 грудня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 , який 06 листопада 2022 року самовільно залишив військову частину, з 05 грудня 2022 року поставлено на всі види забезпечення у зв`язку із самостійним поверненням на військову службу (а.п.112).

27 грудня 2022 року за довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 27 грудня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було визнано непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті та спецспорудах, однак визнано приданим до служби у частинах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, а за даними свідоцтва про хворобу №377 від 28 березня 2024 року Національного військово-медичного клінічного центру «Головного військового клінічного госпіталю» обвинуваченого ОСОБА_3 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини (а.с.139,157).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем несення служби характеризувався негативно через недисциплінованість, та халатне відношення до військової служби, однак одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не придатний до військової служби з виключенням із військового обліку у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини (а.п.117-123,129-130,157-159).

За даними досудової доповіді, наданої Корабельним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки не становить високої небезпеки (а.п.50-55).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просив у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений хоча і вчинив тяжке кримінальне правопорушення, однак раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, був відсутній за місцем несення служби не тривалий час (менше місяця), добровільно повернувся на службу, продовжив її та за висновком ВЛК був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1