Справа №591/4240/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/285/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2025 року, на часткове задоволення клопотання слідчого, до підозрюваної ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора або суду, з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду по першому виклику; не відлучатися за межі населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії провадження) про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає підозрюваній право на виїзд за межі України; носити електронний засіб контролю; утриматись від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею була встановлена та підтверджена. Проте, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що наведені у клопотання ризики є незначними та що є підстави довіряти твердженням сторони захисту про можливість їм запобігти шляхом застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, з врахуванням, в тому числі, і даних, що характеризують її особу. Однак, слідчим суддею не було враховано, що позитивні характеристики, відсутність судимостей та вік ОСОБА_7 жодним чином не вплинули на її бажання вчинити злочин, за яким їй оголошено про підозру. Крім того, на даний час не встановлені всі свідки кримінального правопорушення, його фактичні обставини, і з врахуванням того, що остання тривалий час працює медичною сестрою психіатричного кабінету КНП «Конотопська ЦРЛ ім. Ак. Михайла Давидова», має достатній досвід та зв`язки, не виключено, що перебуваючи на волі, вона, розуміючи невідворотність відповідальності, зможе перешкоджати встановленню істини у справі іншим шляхом, а тому, застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної прокурор просив проводити у письмовому провадженні.

З врахуванням такої позиції прокурора, захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_16 , також подала заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у їх відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора провести без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів, які надійшли до апеляційного суду, вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000193, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, розпочате за фактом організації групою осіб, з корисливих мотивів, незаконного переправлення особи через державний кордон, вимагання неправомірної вигоди та підбурення до цього.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про що їй 16 травня 2025 року було повідомлено про підозру.

В рамках вказаного кримінального провадження, до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Своє клопотання слідчий вмотивував обґрунтованістю підозри, повідомленої ОСОБА_7 та наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, неможливо.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що його доводами та доданими доказами підтверджується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався у клопотання слідчий.

Однак, слідчий суддя визнав недоведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що в його основу фактично покладається лише суворість покарання, яке загрожує підозрюваній, і з врахуванням як зазначених обставин, так і позитивної репутації підозрюваної, її віку, відсутності у неї судимостей, наявності постійного місця проживання, роботи та соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені ризики є незначними та що, у даному випадку, запобігти вказаним ризикам можливо і шляхом застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, а саме, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останню відповідних обов`язків.

З таким висновком слідчого судді погоджується у колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність такого висновку жодним чином не спростовано, оскільки посилаючись на необхідність застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу, обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, чи залишились поза його увагою, та за яких до ОСОБА_7 слід було б застосувати саме вказаний запобіжний захід, в апеляційній скарзі не наведено, а тяжкість майбутнього покарання, на що вказує прокурор, хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, однак не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зауважує, що до апеляційної скарги прокурор не надав доказів того, що підозрювана порушила застосований до неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту чи не дотримала покладені на неї обов`язки.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2025 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4