Провадження № 1-кс/127/9079/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на досудовому розслідуванні перебувають матеріали кримінального провадження №0000176 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, в ході здійснення якого, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на майно власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на досудовому розслідуванні перебувають матеріали кримінального провадження №0000176 від 28.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу № 57-кк від 10.08.2005 «Про прийняття на роботу», був прийнятий з 08.08.2005 на посаду виконуючого обов`язки молодшого наукового співробітника сектору судових будівельно-технічних та економічних досліджень Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Останнім наказом № 75-к від 05.05.2021 «Про переведення працівників на інші посади» ОСОБА_5 було переведено на посаду головного судового експерта Вінницького відділення КНДІСЕ.

Перебуваючи на посаді головного судового експерта, працюючи у Вінницькому відділенні КНДІСЕ, розташованому за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1, ОСОБА_5 , усупереч вимогам ч. 1 ст. 18 КК України та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення під час здійснення експертної діяльності, передбаченої Законом України «Про судову експертизу».

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою виконуючим обов`язки завідувача відділення, головний судовий експерт зобов`язаний:

-здійснювати незалежні, кваліфіковані, об`єктивні експертні дослідження з урахуванням досягнень науки та техніки (п. 2.1);

-забезпечувати правильність оформлення експертної документації (п. 2.2);

-дотримуватися вимог конфіденційності (п. 2.9);

-дотримуватися вимог антикорупційного законодавства (п. 2.12).

-Відповідно до розділу 4 зазначеної інструкції, ОСОБА_5 несе відповідальність, зокрема:

-за неналежне виконання службових обов`язків (п. 4.1);

-за розголошення конфіденційної інформації та персональних даних (п. 4.2);

-за неправомірне використання службових повноважень у особистих цілях (п. 4.6);

-за порушення антикорупційного законодавства (п. 4.7).

Установлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного судового експерта, є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, 25.03.2025 ОСОБА_6 подано заяву до Вінницького відділення КНДІСЕ з проханням доручити проведення будівельно-технічного дослідження з метою встановлення вартості квартири АДРЕСА_1 (3/25 частки, що належить їй на підставі договору дарування). Цього ж дня, відповідно до резолюції в.о. завідувача відділення ОСОБА_7 , виконання експертного дослідження № 729/25-21 було доручено головному експерту ОСОБА_5

26.03.2025 о 17:17 год. ОСОБА_5 зателефонував на мобільний номер ОСОБА_6 , представився головним судовим експертом КНДІСЕ, якому доручено зазначене дослідження, та повідомив, що з метою пришвидшення його проведення й отримання найсприятливішої оцінки їй необхідно надати неправомірну вигоду, розмір якої повідомить під час особистої зустрічі після огляду об`єкта нерухомості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20.05.2025 у денний час, після проведення огляду квартири АДРЕСА_2 , виконання замірів і фотографування, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 39 по вул. С. Зулінського у м. Вінниці, висунув ОСОБА_6 вимогу надати неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів США (за курсом НБУ на 20.05.2025 16 628 грн) за пришвидшення проведення експертного оцінювання та надання сприятливого висновку. Також повідомив, що грошові кошти мають бути передані не пізніше наступного дня.

21.05.2025, близько 11:35, перебуваючи поблизу місця роботи біля будинку № 1 по вул. Батозька у м. Вінниця, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 400 доларів США як неправомірну вигоду за пришвидшення проведення експертного дослідження № 729/25-21 та надання найсприятливішої оцінки вартості квартири.

За вказаним фактом, 22.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 4 ст. 368-4 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №435422068 від 15.07.2025 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником наступного нерухомого майна:

-1/5 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, загальною площею 75,6 кв.м та житловою площею 47,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0008, площею 1,3808 га, реєстраційний номер об`єкта 020;

-земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,2778 га, реєстраційний номер об`єкта 30, що розташована в АДРЕСА_4 ;

-земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0016, площею 0,25 га, реєстраційний номер об`єкта 30, яка знаходиться в АДРЕСА_4 .

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на майно, а саме на:

-1/5 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, загальною площею 75,6 кв.м та житловою площею 47,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0008, площею 1,3808 га, реєстраційний номер об`єкта 020;

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,2778 га, реєстраційний номер об`єкта 30, що розташована в АДРЕСА_4 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0016, площею 0,25 га, реєстраційний номер об`єкта 30, яка знаходиться в АДРЕСА_4 , яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), необхідно накласти шляхом заборони розпорядження вказаним майном, однак без позбавлення власників та користувачів права користування зазначеним нерухомим майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме на:

-1/5 частки квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, загальною площею 75,6 кв.м та житловою площею 47,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0008, площею 1,3808 га, реєстраційний номер об`єкта 020;

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,2778 га, реєстраційний номер об`єкта 30, що розташована в АДРЕСА_4 ;

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0016, площею 0,25 га, реєстраційний номер об`єкта 30, яка знаходиться в АДРЕСА_4 , шляхом заборони розпорядження вказаним майном, однак без позбавлення власників та користувачів права користування зазначеним нерухомим майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: