Справа № 405/2529/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000960 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 27.03.1996 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 01.07.1997 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 1 місяць; 18.02.1998 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ч. 3 ст. 42 КК України остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 22.03.1999 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна; 21.10.2004 Шевченківський районним судом м. Києва за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 25.02.2005 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 22.05.2009 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 14.05.2014 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 10 місяців 21 день; 26.02.2015 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; 02.05.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 19.01.2019 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців, звільнений 07.02.2025 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 14 квітня 2025 року близько 16-30 години, тобто в період дії воєнного стану в Україні, проходив по вулиці Велика Перспективна у місті Кропивницький, де помітив приміщення магазину жіночого одягу з вивіскою «Ketino». ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Ketino», що розташований в м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 32/11, та побачивши, що продавець відсутній в торгівельному залі, у нього виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в період дії воєнного стану ОСОБА_5 , користуючись відсутністю продавця в торгівельному залі, підійшов до каси, де знаходились грошові кошти від прибутку магазину, звідки здійснив крадіжку грошових коштів, а саме 8 (вісім) купюр номіналом 500 гривень кожна та 2 (дві) купюри номіналом 200 гривень кожна, на загальну суму 4400 гривень. В подальшому ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину «Ketino» та зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 4400 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що всі обставини скоєного ним протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно вдень 14.04.2025 зайшов до магазину «Ketino». У приміщенні магазину, скориставшись що нікого не має, він відкрив шухлядку у столі та взяв звідти гроші купюрами номіналом по 200 та 500 гривень. Загальна сума грошей була 4400 гривень. Він розумів, що вчиняє крадіжку в період дії воєнного стану, але йому були потрібні гроші для оплати проживання у хостелі. Завдану потерпілій шкоду він відшкодував. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду з заявою, в якій просила проводити судовий розгляд без її участі, повідомивши, що жодних претензій до обвинуваченого вона не має, питання щодо міри покарання залишає на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, але підробляє різноробочим, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває. Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» в період з 2014 по 2019 звертався амбулаторно до лікаря-психіатра з приводу невротичного розладу. Двічі у 1996 році знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному наркодиспансері з приводу опійної наркоманії. 05.08.2019 знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному наркодиспансері з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація.

Згідно відповіді керівника Кропивницької філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 25.04.2025 відповідно до наявної документації КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичним критерієм не може бути визнаний неосудним, тому призначення судової психіатричної експертизи в межах даного кримінального провадження у відношенні останнього не доцільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вищеприведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що останньому слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , який у скоєному щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх дій, на що вказує його процесуальна поведінка, добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду, беручи до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання та буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, та забезпечуватиме співмірність діяння та кари, відповідатиме дотриманню розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень статті 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в розмірі 2674,20 гривень /згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000960/.

Питання щодо речових доказів в даному кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на два роки, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Речові докази по справі, а саме:

?оптичний диск DVD-R формату з відеозаписом з приміщення магазину «Ketino», чотири фотознімки із зображенням ОСОБА_5 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000960 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000960;

?чоловічу спортивну куртку чорного кольору, яка посередині має блискавку з металу та блискавку на лівому рукаві, зсередини з підкладкою червоного кольору, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_8