ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/1859/25

Провадження №1-кп/751/177/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань номер за 0001311 від 18.11.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.08.2024 року вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова до 200 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України

за участю :

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

встановив:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2023 №273 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду гранатометника 2 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , 02.08.2024 засуджений Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Перебуваючи на обліку в Новозаводському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, будучи ознайомленим під підпис з умовами, терміном та порядком відбування призначеного йому покарання, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин ухилився від його відбування за таких обставин.

Згідно із ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з від 07.07.2010 № 2453-VІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, серед іншого, фізичними особами.

У порушення зазначених вимог, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання у виді громадських робіт у Комунальному підприємстві «Новозаводське» Чернігівської міської ради, що за адресою: місто Чернігів, просп. Перемоги, 15, згідно направлення Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області від 13.09.2024, у жовтні 2024 року умисно не відпрацював 72 години із запланованих згідно графіку 92 годин громадських робіт, у листопаді 2024 року умисно не відпрацював 60 годин із запланованих згідно графіку 84 годин громадських робіт, у грудні 2024 року умисно не відпрацював 72 години із запланованих згідно графіку 88 годин громадських робіт, у січні 2025 року умисно не відпрацював 92 години із запланованих згідно графіку 92 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_3 01.10.2024, а також у періоди з 07.10.2024 року по 28.10.2024, з 06.11.2024 по 15.11.2024, з 21.11.2024 по 29.11.2024, з 06.12.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.01.2025 не вийшов на відпрацювання громадських робіт без поважних причин.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України, ОСОБА_3 ухилився від відбування покарання, що виразилося у невиході понад два рази протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Своїми діями, що виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України визнав повністю, не оспорює обставини справи, зазначені в обвинувальному акті. Показав, що він не відпрацював години громадських робіт із-за захворювання, але надати підтверджуючі документи не може. На теперішній час ніде не працює. Просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільна небезпечність якого полягає у тому, що він порушує нормальну діяльність органів кримінально-виконавчої системи, які забезпечують виконання вироку та належне застосування призначеного ним покарання, протидіє досягненню цілей, що стоять перед покаранням.

Також, суд враховує молодий вік обвинуваченого, на протязі року тричі притягувався до адміністративної відповідальності, до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення не звертався, з 17.06.2024 року звертається за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ , діагноз : Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Стаціонарне лікування з 11.06.2024-12.06.2024 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАР (канабіноїдів, «солі», алкоголю). Гостра інтоксикація.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є : щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшуть покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.08.2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт, які він не відбув. Не відбутий строк покарання у виді громадських робіт складає 100 годин.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.08.2024 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 1 статті 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт; а одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже при переведенні, 100 годин громадських робіт буде відповідати 12 дням пробаційного нагляду.

Призначене обвинуваченому покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так іншими особами.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 59-1, 65-67, 71, 72, 389 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395, 615 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.08.2024 року, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік 12 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1