Провадження № 1-кп/344/515/25
У Х В А Л А

22 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про прийняття відмови від здійснення захисту, -

в с т а н о в и в :

На розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

23 квітня 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 подано заяву в якій вона просила суд прийняти її відмову від здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що останній в категоричній формі відмовляється спілкуватись із нею, що в свою чергу унеможливлює узгодити позицію захисту, внаслідок чого відсутня можливість у наданні якісної, ефективної правової допомоги та захисту обвинуваченого.

Захисник в судовому засіданні, після надання можливості для проведення конфіденційної бесіди з обвинуваченим, свою заяву підтримала, покликаючись на викладені в ній обставини, просила таку задовольнити.

Обвинувачений думку захисника підтримав, оскільки йому захисника взагалі не потрібно.

Прокурор в судовому засіданні заяву заперечив, оскільки вважає, що правових підстав для її задоволення не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу суд вважає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на захист є основною засадою судочинства.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на захист відноситься до загальних засад кримінального провадження.

Так, в даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 з самого початку користувався послугами захисника ОСОБА_6 відповідно до договору.

Однак, відповідно до заяви адвоката ОСОБА_6 від 30 липня 2024 року з ініціативи обвинуваченого ОСОБА_4 між ними договір про надання правової допомоги в даному кримінальному провадженні розірвано.

Станом на 14 листопада 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 іншого захисника самостійно не залучив, а з приводу залучення йому захисника за призначенням висловлюватися не бажав.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених ст. 49 КПК України.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, якщо суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений не залучив його.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 залучено захисника за призначенням через Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, оскільки судом вирішено, що обставини даного кримінального провадження вимагають його участі.

Відтак, у своїй ухвалі від 14 листопада 2024 року про залучення обвинуваченому ОСОБА_4 захисника за призначенням через Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги суд зазначив, що обставини даного кримінального провадження вимагають участі захисника, а обвинувачений самостійно не залучав його.

Мотивуючи свою заяву про відмову від здійснення захисту захисник ОСОБА_5 посилалася на п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 47 КПК України, відповідно до яких: захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках: незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника, та умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, яке проявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог цього Кодексу тощо.

Вирішуючи заяву захисника суд враховує, що обвинувачений постійно наголошує на тому, що він не є громадянином України, а « ОСОБА_7 є об`єктом його інтелектуальної власності». Також він «не приймає юрисдикцію цього суду» та не бажає користуватися послугами будь-якого захисника.

В той же час особа обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлена, згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 є громадянином України, якому 27 квітня 1996 року Надвірнянським РВ УМВС в Івано-Франківській області видано паспорт громадянина України номер НОМЕР_1 . Також обвинуваченому ОСОБА_4 присвоєно реєстраційний номер картки обліку платника податків № НОМЕР_2 .

Щодо посилання захисника на п.3 ч. 4 ст. 47 КПК України, як на невиконання обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, то суд вважає такі безпідставними, оскільки захисник ОСОБА_5 залучена на підставі ухвали суду за призначенням і діє на підставі доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги № 001-090001727 від 15 листопада 2024 року.

Крім цього, в ч. 1 ст. 54 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Однак, відмовляючись від захисника обвинувачений ОСОБА_4 не просив суд замінити йому захисника та самостійно не залучив іншого захисника для участі в розгляді даного кримінального провадження, відтак зазначені в ухвалі суду від 14 листопада 2024 року обставини не відпали, а участь захисника в цьому випадку визначена судом, як обов`язкова.

Отже, враховуючи вищенаведене та з метою не допущення порушення гарантованого державою права обвинуваченого на захист, суд вважає, що правових підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про відмову від здійснення захисту обвинуваченого немає, як і не має підстав для прийняття відмови ОСОБА_4 від захисника.

Керуючись ст.ст. 47, 48, 49, 54, 369-372, 376, ч. 2 ст. 392Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про прийняття відмови від здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , відмовити, а відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника не прийняти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_8