Провадження №1-кп/447/173/25
Справа №447/997/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, Львівської області, кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000169 від 18.03.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, працюючого в ЛК АТП №1 слюсарем з ремонту автомобіля, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

в с т а н о в и в :

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.06.2024 у справі №445/159/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3 роки.

Крім того, 08.10.2024 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суду ухвалює рішенні іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказано постанов суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керуванні транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими де виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України всупереч законному рішенню суду, ігноруючи вимоги суду продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_4 18.03.2025 близько 07:13 год. керував транспортним засобом марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись ним по автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, Стрийського району Львівської області, де порушив вимоги Правил дорожнього руху України, і результаті чого був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, за що на ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи за вчинення адміністративних правопорушень . Тим самим, ОСОБА_5 маючи реальну можливість виконати постанову суду, умисно її не виконав.

Крім цього, ОСОБА_4 18.03.2025 близько 08:43 год. керував транспортним засобом марки «Рево Лагуна», д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись ним по автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, Стрийського району, Львівської області, де порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області. Тим самим, ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконати постанову суду, умисно її не виконав.

Таким чином, ОСОБА_4 умисного не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

В пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 382 КК України ОСОБА_4 винним себе визнала повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, вважає доведеною його винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши його положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються типово, працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, активно спряв його розкриттю, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні, тому суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст.75,76 КК України.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю - 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1