Справа № 545/3423/25
Провадження № 1-в/545/331/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, уродженки с. Григорівка, Новобузького району Миколаївської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

раніше судима:

07.08.2022 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 15, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

20.12.2022 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Знята з обліку 29.12.2004 року за відбуттям іспитового строку;

13.02.2006 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст.185 ч. 3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнена 03.10.2008 року умовно-достроково на 07 місяців 16 днів;

17.12.2010 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 18.08.2014 року умовно-достроково на 10 місяців 09 днів.

засуджена:

10.10.2019 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 115 ч. 1, 125 ч. 1, 129 ч.1, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, в обґрунтування якого зазначено, що остання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки ОСОБА_4 неодноразово судима, у тому числі, скоювала кримінальні правопорушення після умовно-дострокового звільнення.

Представник адміністрації виправної колонії, засуджена ОСОБА_4 надали заяви про розгляд подання у їх відсутність. Подання просили задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджена 10.10.2019 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 115 ч. 1, 125 ч. 1, 129 ч.1, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі.

Початок строку покарання: 11.07.2019 року, кінець строку покарання: 11.07.2027 року. Фактично відбутий строк покарання станом на 31.07.2025 року складає 06 рік 00 місяців 20 днів. Невідбутий строк покарання станом на дату розгляду подання складає 01 рік 10 місяців 22 дні.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Так, згідно досліджених судом матеріалів особової справи, засуджена ОСОБА_4 з 15.07.2019 року перебувала в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор». До оплачуваної праці не залучалась. Стягнень та заохочень не мала, характеризувалася посередньо.

З 20.12.2019 року відбуває покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Була працевлаштована на підприємстві установи у швейній бригаді № 51, швачкою. До роботи відносилась. Добросовісно, поставлені завдання виконувала вчасно та якісно. Мала 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Має 14 заохочень.

12.06.2025 року переведена до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштована на дільниці соціальної реабілітації, підсобним робітником. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Характеризується позитивно. Стягнень та заохочень не має.

Не допускала порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

До складу злочинної ієрархії не відноситься, злочинні традиції не підтримує, не прагне до лідерства. Жаргоном не володіє.

Вину у скоєному злочині визнає. Частково погасила кошти за виконавчими листами.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, поводить себе тактовно. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Засуджена демонструє відсутність соціально-правового інфантилізму. Рівень педагогічної занедбаності низький, кримінальної зараженості- середній. Засуджена не дотримується настанов злочинної субкультури, поведінка соціальна, за характером- не корислива. Не залежить від думки групи. У стресовій ситуації не втрачає контроль над власними емоціями.

Після звільнення буде проживати у Центрі адаптації для бездомних та звільнених з місць позбавлення волі БО «Світло надії».

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 86 балів. Засуджена стала на шлях виправлення та має бути представлена на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відсутність стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 81 КК України.

Стосовно рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, то суд зазначає, що рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і також не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

Стосовно Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, суд зазначає, що такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність стягнень у засудженої свідчить про те, що остання стає на шлях виправлення, але не доводять її виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи виконання покарання.

Крім того, з матеріалів клопотання та особової справи ОСОБА_4 вбачається, що вона являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувалася за вчинення умисних кримінальних правопорушень, та вчининила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку про передчасність заявленого подання, оскільки відсутні підстави стверджувати про виправлення ОСОБА_4 , а також відсутні дані про те, що процес виправлення засудженої досяг стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий нею строк покарання хоч і узгоджується з вимогами статті 81 КК України, проте є недостатнім для висновку про її виправлення.

За таких обставинах, суд вважає подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженої ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5