ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 24.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, без постійного місця мешкання та місця реєстрації, раніше судимий:

05.04.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

26.07.2018 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі. 15.04.2021 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харків звільнено від відбування покарання умовно-достроково;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення майнових злочинів, за які судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 17.03.2023 приблизно о 18 годині 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував поряд із супермаркетом «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Круг, 15.

В подальшому, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почав з ним спілкуватись відносно грошових коштів.

В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого прямого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для оточуючих, тобто таємними, підійшов впритул до ОСОБА_6 , обійняв останнього та дістав з лівої кишені його куртки мобільний телефон марки «Орро Model: СРН2127, 4/64 GB, Color: Electric Black, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5 621 гривня 92 копійки.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток, на загальну суму 5 621 гривню 92 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину за обвинувальним актом на початку судового розгляду не визнав. Пізніше, під час його допиту, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що на початку весни 2023 року вийшов з АТБ на вул. Терешковій в м. Одесі, зустрів потерпілого який сказав, що грошей у нього не має. З потерпілим раніше не був знайомий Після цього ОСОБА_4 непомітно заліз до кишені потерпілого та викрав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон Оппо та пішов. Телефон він побачив у потерпілого в магазиині АТБ трохи раніше, коли потерпілий діставав гаманець. Далі продав телефон ОСОБА_7 , за яку точно суму не пам`ятає. У скоєному щиро кається.

Крім того, винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідження яких було проведено судом.

Показами свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним показав, що події відбувалися приблизно 2 роки тому ( навесні 2023 року). Він с ОСОБА_9 йшли по вул. Терешковій ( нині Героїв Крут) в м. Одесі, він ( ОСОБА_10 ) зустрів знайомого, як здалося на той момент свідку, та вони про щось говорили. Потім ОСОБА_10 прийшов додому до свідка. ОСОБА_10 сказав свідку, що телефон був його, свідок сильно не розпитував. Потім вони разом пішли до спільного товарища, ОСОБА_11 , та запропонували обміняти телефон. Обвинувачений нічого не казав свідку з приводу того, що телефон був викрадений.

Судом досліджено допит свідка ОСОБА_12 , в порядку ч.11 ст.615 КПК України, який показав, що 18.03.2023 знаходився за адресою свого мешкання, після чого, на його номер телефону надійшов дзвінок від його знайомого ОСОБА_13 ( моб.тел. НОМЕР_3 ), який в ході розмови запитав чи свідок перебуває наразі вдома, на що він відповів так і ОСОБА_14 сказав йому, що зараз прийде до нього додому.Після цього, приблизно через 10-15 хв. він почув, що його хтось кличе, та вийшов на балкон та побачив ОСОБА_15 , який перебував спільно з чоловіком на ім`я ОСОБА_16 .В подальшому, він вийшов на вулицю та підійшов до ОСОБА_17 . Далі, ОСОБА_14 показав йому мобільний телефон чорного кольору марки «Орро А53» та запропонував йому придбати вказаний мобільний телефон у нього, на що він запитав у ОСОБА_15 , де саме він взяв вказаний мобільний телефон. На це ОСОБА_14 відповів, що зазначений мобільний телефон напередодні він знайшов при вході до парку ім. Горького в м. Одесі.Далі, у свою чергу, він перепитав ОСОБА_15 чи дійсно він його знайшов і чи не викрав він вказаний мобільний телефон, адже із-за цього у нього можуть бути проблеми, на що ОСОБА_14 відповів , що він дійсно знайшов його, і якби він викрав вказаний мобільний телефон, він би не пропонував йому його продати.Крім цього, ОСОБА_14 сказав свідку, що може продати зазначений мобільний телефон за грошові кошти у сумі 1000 гривень, а також вказав, що через декілька днів він буде мати грошові кошти та у разі чого, зможе викупити у нього вказаний мобільний телефон.Після цього, він погодився придбати зазначений мобільний телефон, перевірив його чи він справний, поставив до мобільного телефону свою сім- карту НОМЕР_4 , а потім підійнявся до своєї квартири, взяв грошові кошти та вийшов на вулицю, де передав грошові кошти у сумі 1000 гривень ОСОБА_18 потім, забравши вказаний мобільний телефон, пішов додому.Також, повідомим, що 23.03.2023, приблизно о 12 год. 00 хв. він (свідок) йшов по вулиці Ген. Петрова в м. Одесі та вирішив зайти до ломбарду «Капітал» щоб оцінити мобільний телефон, який йому продав ОСОБА_14 , адже на той момент йому дуже потрібні були грошові кошти. Зайшовши до ломбарду підійшов до віконця та передав касиру вказаний мобільний телефон і попросив оцінити, на що касир відповіла, що мобільний телефон коштує 3875 грн., і він вирішив продати мобільний телефон без права викупу, у зв`язку із тим, що ОСОБА_14 майже за тиждень так і не викупив його у нього .Далі, касир передала йому грошові кошти у сумі 3875 гривень та він пішов додому.Наступного дня, 24.03.2023 до нього зателефонували працівники поліції, та запитали його, де перебуває мобільний телефон чорного кольору марки «Орро А53», на що він повідомив їм, що 18.03.2023 ОСОБА_14 продав йому мобільний телефон чорного кольору марки «Орро А53» за грошові кошти у сумі 1000 гривень, який він здав до Ломбарду «Капітал» за грошові кошти у сумі 3875 гривень.Цього ж дня, 24.03.2023 він зустрівся із ОСОБА_19 та запитав його, чому він його обманув та у нього тепер будуть із-за цього проблеми, на що ОСОБА_14 повідомив його, що мобільний телефон чорного кольору марки «Орро А53», який він йому продав, він ( ОСОБА_14 ) зустрів біля магазину «АТБ» на вул. Героїв Крут в м. Одесі невідомого йому дідуся, та почав просити у нього грошові кошти, після чого, ОСОБА_14 почав обійматись із дідусем та дістав з його кишені зазначений мобільний телефон.

Також в ході судового провадження, за клопотання сторони обвинувачення, щодо задоволення якого не заперечувала і сторона захисту, з метою повноти судового розгляду та виконання завдань кримінального провадження, був допитаний свідок ОСОБА_20 , та який вказав про таке.

ОСОБА_20 , є співробітником ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. З обвинуваченим знайомий, зустрічались десь у 2023 році, він скоїв крадіжку на вул. Терешковій, біля магазину «АТБ». Шкода була заподіяна чоловіку. Він (свідок) супроводжував дану справу, а саме приймав участь у слідчому експерименті за участю ОСОБА_10 . Вони знаходились на місці скоєння злочину, свідок був статистом в ролі потерпілого. ОСОБА_10 сам показував як він все робив, всі дії фіксувались на відеокамеру. Обвинувачений показував як все треба робити. Тиску під час слідчої дії не було. Покази він надавав добровільно, як і написав заяву про скоєння злочину. Чи був захисник під час слідчого експерименту не пам`ятає.

Показання свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 не допитаний. Судом вживались заходи для належного повідомлення потерпілого про час та місце судового розгляду, однак в жодне із судових засідань останній не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. Від допиту свідка ОСОБА_6 прокурор відмовився. Сторони кримінального провадження вважали можливим закінчити з`ясування обставин та перевірки їх доказами без допиту потерпілого.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується і наступними письмовими доказами сторони обвинувачення:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 24.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_6 просит ь прийняти міри правового характеру до невідомої особи, яка 17.03.2023 року ви крала мобільний телефон марки «OPPO» синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , біля супермаркету «АТБ» за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 15;

-протокол огляду предметів від 24.03.2023, відповідно до якого слідчим досліджено добровільно надану ОСОБА_6 коробку від мобільного телефону «OPPO А53»;

-постанова про визнання речовими доказами від 24.03.2023, відповідно до якої картонну коробку білого кольору від мобільного телефону марки «OPPO» Model: CHP2127, 4/64 GB, Color Electric Black IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом;

-договір про надання фінансового кредиту та застави № від 23.03.2023, відповідно до якого громадянином ОСОБА_12 передавався мобільний телефон марки «OPPO А53» 4/64 GB (2127), IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 до ПТ «Ломбард Капитал»;

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2023, за участі понятих, відповідно до якого в приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області свідку ОСОБА_12 було пред`явлено для впізнання за фотознімками 4 особи. Свідок ОСОБА_12 на знімку №2 впізнав особу, як ОСОБА_13 , який 18.03.2023 продав йому мобільний телефон марки «ОРРО А53» за грошові кошти у сумі 100 грн.. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 01.04.2023, на фотознімку №2 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2023, за участі понятих, відповідно до якого в приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області свідку ОСОБА_8 було пред`явлено для впізнання за фотознімками 4 особи. Свідок ОСОБА_8 впізнав чоловіка знімку №4. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 на фотознімку №4 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи фото-, кінозйомки, відеозапису від 04.04.2023, відповідно до якої проведено зняття показань технічних приладів з функцією відеозапису, відеозаписів із камер відеоспостерження які перебувають в приміщенні та поза межами приміщення магазину «АТБ» ( ТОВ «АТБ-Маркет»), за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 15, на яких зафіксовані обставини, які мали місце 17.03.2023 в період часу з 17:00 год. до 20:00 год.;

-протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи фото-, кінозйомки, відеозапису від 06.04.2023 та диском до нього, відповідно до якого на наданий носій інформації здійснено копіювання показань технічних приладів та технічних засобів, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані на території магазину «АТБ» за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 15, у кількості 5 шт: 1) ch01-3922-00000000; 2) ch01-4416-00000000; 3) ch03-4000-00000000; 4) ch06-3922-00000000; 5) ch06-4305-00000000;

-постанова про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 06.04.2023, відповідно до якої до матеріалів кримінального провадження долучено відеозаписи з камер відеоспостереження на території магазину «АТБ-Маркет», за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 15, на яких зафіксовані обставини, які мали місце 17.03.2023;

-постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи фото-, кінозйомки, відеозапису від 04.04.2023, відповідно до якої проведено зняття показань технічних приладів з функцією відеозапису, відеозаписів із камер відеоспостереження які перебувають в приміщенні та поза межами ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 37/43, на яких зафіксовані обставити які мали місце 23.03.2023 в період часу з 11:00 год. по 12:00 год.;

-протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи фото-, кінозйомки, відеозапису від 06.04.2023 та диском до нього, відповідно до якого на наданий носій інформації здійснено копіювання показань технічних приладів та технічних засобів, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані на території ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 37/43, у кількості 1 шт: 277 Г.Петрова 37440_ ch4_0203_0133;

-протокол огляду документів від 06.04.2023, відповідно до якого слідчим проведено огляд диску із відеозаписом із території ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 37/43, за 23.03.2023 р. На вказаному відеозаписі зображено чоловіка, який одягнутий у верхній одяг у вигляді куртки чорного кольору, джинсові штани синього кольору, взуття коричневого кольору, чорну кепку із написом жовтого кольору. При цьому чоловік тримає у руці мобільний телефон, який він скеровує у напрямку віконця. Пізніше на відеозаписі зафіксовано як вказаний чоловік отримує грошові кошти, та виходить із вказаного приміщення;

-постанова про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 06.04.2023, відповідно до якої до матеріалів кримінального провадження долучено відеозаписи з камер відеоспостереження на території ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 37/43, на яких зафіксовані обставини, які мали місце 23.03.2023;

-висновок експерта за результатами проведення судово- товарознавчої експертизи № 1476/23 від 08.04.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «OPPO А53» Model: CHP2127, 4/64 GB, Color Electric Black IMEI1:92998, IMEI2: НОМЕР_2 , бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 17.03.2023 могла становити: 5621,92 грн.;

-протокол проведення слідчого експеременту від 18.04.2023 за участі ОСОБА_4 , та диском до нього. Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_4 детально розповів про обставини факту крадіжки майна мобільного телефону, що мало місце в березні 2023 року біля магазину «АТБ» по вул. Героїв Крут в м. Одесі. На відеозаписі зафіксована послідовність дії слідчого та ОСОБА_4 . Відео підтверджує правильність дій слідчого під час проведення огляду;

-заява ОСОБА_4 на ім`я начальника ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 24.03.2023 р. № 5233, відповідно до якої ОСОБА_4 щиросердно зізнається в тому, що 17.03.2023 року здійснив крадіжку мобільного телефону із кишені у незнайомого йому чоловіка біля магазину «АТБ» по вул. Терешковій в м. Одесі. Потім вказаний мобільний телефон продав своєму товарищу на ім`я ОСОБА_21 за 1000 грн., а гроші витратив на власні потреби.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

Вказані докази є належним, оскільки містять інформацію, щодо обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, допустимими оскільки отримані в порядку передбаченому процесуальним законом, а також достовірними, оскільки обставин невідповідності цих доказів фактичним обставинам кримінального провадження судом не встановлено. Сукупність вищевказаних доказів є достатніми у взаємозв`язку для прийняття рішення, щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу у ОСОБА_4 на таємне викрадення чужого майна. Подальша поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що він, заволодівши майном потерпілого, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися ним на власний розсуд. Після чого віддав іншій особі (свідку ОСОБА_12 ) мобільний телефон потерпілого, з метою отримання грошових коштів, що свідчить також про бажання приховати вчинене з метою уникнення відповідальності.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_4 та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося. Покази потерпілого та свідків даних в судовому засіданні є послідовними, узгодженими та у суду немає підставі сумніву в їх достовірності.

Досліджені в судовому засіданні докази по справі, а саме покази свідків, які ніким не спростовані та узгоджуються між собою, та письмові докази належним чином складені, тому у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності.

Позицію ОСОБА_4 суд розцінює їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, під час судового розгляду даного кримінального провадження, доведена в повному обсязі та вчинене кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид та міру покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення (ч.4 ст.185 КК України) є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд не приймає до уваги зазначені в обвинувальному акті відомості про існування передбаченої пунктом 1 частини першої статті 66 КК України, обставини яка пом`якшує покарання щире каяття.

Вказані відомості про те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, суд оцінює критично, оскільки останній у цьому суд не переконав.

Позаяк, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового провадження свою вину не визнавав. Про визнання вини заявив лише після дослідження всіх матеріалів справи, допиту свідків та після цього розкаявся у вчиненому злочині.

Тобто, висловлення щирого каяття обвинуваченим ОСОБА_4 було озвучено під призмою досліджених судом письмових доказів в судовому засіданні, тому таке каяття не свідчить про засудження своєї поведінки обвинуваченим.

Отже, наведене свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 щирого каяття у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного місця проживання та місця реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування і належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої у розмірі 5621,92 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

В судовому засіданні обвинувачений позов не визнав, представник потерпілої сторони у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив його задовольнити.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена. Крім того, відповідно до висновку експерта вартість мобільного телефону становить 5621,92 грн.

За таких обставин, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 5621,92 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком суду законної сили.

Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 21.04.2023 по 21.06.2023, та з 26.05.2024 до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі:

-картонну коробку білого кольору від мобільного телефону марки «OPPO» Model: CHP2127, 4/64 GB, Color Electric Black IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 згідно розписки.

-DVD диски 2 шт. - зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням 5 521, 92 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1