Справа № 754/1792/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003470 від 23.04.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.02.2017 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяць позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.04.2023 року Богунським районним судом міста Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 18.11.2024 року Володарсько-Волинським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 4 років та 4 місяців позбавлення волі, а також на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у виді 4 років та 8 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої (дистанційно) ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого (дистанційно) ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він 22 квітня 2018 року приблизно о 21 годині знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у сварку із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заподіяння смерті останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в приміщенні кімнати квартири наніс не менше п`яти ударів руками в область обличчя та грудної клітини ОСОБА_10 , від яких ОСОБА_10 впав на дерев`яний табурет, котрий стояв на підлозі в приміщенні коридору квартири, від чого табурет зламався, а ОСОБА_10 опинився на підлозі в положенні лежачи на лівому боці. Після чого, ОСОБА_5 , пішов до приміщення кухні, де взяв дерев`яну палицю (циліндричної форми), довжиною приблизно 1,3 метри, та повернувшись до приміщення коридору продовжив наносити не визначену кількість ударів вказаною дерев`яною полицею в область голови ОСОБА_10 , який в цей час, продовжував перебувати в положенні лежачи, від зазначених ударів палиця зламалася. Після чого, ОСОБА_5 взяв обома руками з підлоги частину дерев`яного табурету, та наніс чисельну кількість ударів в область голови, тулуба та ніг ОСОБА_10 , в результаті ударів частина табурету зламалася, після чого ОСОБА_5 почав наносити удари ногами в область голови ОСОБА_10 .

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: масивний синець на обличчі праворуч - від краю росту волосся до нижньої межі виличної області, з ділянкою осаднення шкіри на його фоні та 7-ма забійно-рваними ранами в лобній області і до верхнього краю правої орбіти краями. Масивний синець на лівій частині обличчя від краю росту волосся до середини виличної області охоплюючи повіки ока - з нерівномірними ділянками осаднення на кісткових виступах. Садна на спинці і крилах носу. Синець в правій щічній області з переходом на область нижньої щелепи, на його фоні нерівномірна ділянка осаднення. Синець в області правої вушної раковини на всьому продовженні, на його фоні 3 поверхневих рваних рани (одна на передній, 2 - на задній поверхнях). Ділянка осаднення на шиї праворуч від завушної області до ключиці. Синець на слизовій верхньої губи, на його фоні 2 забійні рани. Два синця на слизовій нижньої губи. Синець на шиї, від підборіддя до яремної вирізки. 3 смугастих горизонтальних внутрішньошкірних синця в районі яремної вирізки грудини, які йдуть паралельно друг до друга, з відстанню між ними 1,5 см. Синці на лівому плечі спереду по задній поверхні лівого плеча розміром, на їх фоні дрібні осаднення по типу надривів епідермісу. Множинні синці на верхніх кінцівках: по задній поверхні лівого ліктя; на всій видимій поверхні 2-го пальця лівої кисті охоплюючи суглоб; по передній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плеча в нижній і середній третинах з елементами смугастих внутрішньошкірних крововиливів по передній поверхні; по задній поверхні правого ліктю; численні синці (до 14 штук) по зовнішній поверхні правого передпліччя і кисті. Множинні синці на тулубі: на грудній клітці в середній частині, 2 групи смугастих аналогічних внутрішньо шкірних крововиливів по 4, при цьому в нижній групі частково між собою зливаються. Крововиливи на грудній клітці ліворуч до низу від соска. 12 на правій бічній поверхні грудної клітини і живота. Синець по правій боковій поверхні тазу, на його фоні не рівномірно виражене осаднення у вигляді косо-вертикальних смуг. Аналогічний синець з протилежної сторони. Множинні синці на нижніх кінцівках: по зовнішній поверхні правого стегна в середній частині 2 синця; 2 аналогічних синця в верхній частині правої гомілки по зовнішній поверхні. Масивні синці на всьому продовженні обох гомілок, охоплюючи область гомілковостопних суглобів, верхні і зовнішні поверхні стоп з припухлістю м`яких тканин, які охоплюють гомілки циркулярно; на їх фоні по зовнішній поверхні правої гомілки з нижній частині садно, аналогічне садно на внутрішній поверхні лівої гомілки в області гомілковостопного суглобу. Крім того наявні розміщення підшкірної клітковини з відшаруванням шкіри на обох гомілках відповідно до синців, переважно по внутрішній поверхні. Закрита черепно-мозкова травма - множинні синці, садна та рани на голові (що вище описані), масивні крововиливи в м`які покрови голови - в лобно-тім`яно- скроневій області ліворуч, в скроневій області праворуч; в потиличній області ліворуч; в поличній області праворуч з переходом на шию, перелом кісток носа, обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку: по опуклій поверхні правих лобно-тім`яно-скроневої часток з переходом на полюси; по опуклій поверхні лівої лобної частки з переходом на полюс і медіальну поверхню, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання тканин головного мозку. Закрита травма шиї - синці та садна на шиї (що вище описані), масивний крововилив у підшкірній клітковині шиї і м`яких тканинах шиї по передній поверхні; повний перелом хрящів гортані по серединній лінії в місці зчленування пластин щитовидного хряща та в зоні перстневидного хряща у вигляді вертикального перелому по передній серединній лінії з розповсюдженням до заду і ліворуч з розщепленням задньої частини в області печатки і формуванням костно-хрящових фрагментів; масивний крововилив на слизовій гортані з помірно вираженим набряком. Закрита травма грудей та живота - у вигляді множинних синців на тулубі (що вище описані), множинні двосторонні переломи ребер, забої правої легені, розрив печінки, крововилив у клітковину правої нирки, що являє собою поєднану травму (множинні травми голови, шиї, грудей та живота, кінцівок, що призвело до розвитку крововтрати та шоку), яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

Всі наявні у ОСОБА_10 множинні ушкодження голови (закрита черепно-мозкова), шиї (закрита травма шиї), грудей та живота (закрита травма грудей та живота), м`яких тканин тіла утворились від дії тупого(-их) предмета(- ів) та мають ознаки прижиттєвих. Характер ушкоджень (синці, садна, рани) на тілі можуть вказувати на утворення їх від множинних не менш як 50 (точно встановити їх кількість неможливо), травмуючих дій (ударів) тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту - можливо руками, ногами; тупим предметом з переважаючою поверхнею контакту, видовженим тупим предметом який мав ребро, видовженим циліндричним предметом - такими предметами могли бути дерев`яна палиця циліндричної форми, що зламалася під час нанесення ударів нею, частини розламаного дерев`яного табурету - ніжки та сидіння (предмет з ребром).

Характер наявної у ОСОБА_10 поєднаної травми, може вказувати, що після спричинення ушкоджень і до настання смерті пройшов проміжок часу біля 40 хвилин - 1 години.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 6 § 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб "при виконанні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, оскільки обов`язок доведення лежить на обвинуваченні". (Barbera, Messegue and Jabardo v.Spain, no. 10590/83, рішення від 06.12.1988 р.)

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За результатами судового розгляду суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (відповідно до постанови ККС ВС від 28 березня 2019 року у справі № 154/3213/16).

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та пояснив, що у 2018 році він проживав разом із батьком в місті Коростишів, Житомирської області, проте у зв`язку із тим, що у вказаному місті перспектив в плані працевлаштування не було, він вирішив разом із другом - ОСОБА_11 поїхати до мами - ОСОБА_12 , яка проживала в місті Київ, з метою пошуку місця роботи. По приїзду, вони декілька днів здійснювали пошук роботи. Потім, по спливу нетривалого часу, в квартиру приїхав співмешканець матері - ОСОБА_10 та в сім`ї відбулося застілля, під час якого були присутні його мама - ОСОБА_14 , тітка - ОСОБА_15 , її чоловік - ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , його дівчина - ОСОБА_17 , а також особисто він. Вказав, що під час застілля вони всі разом спілкувалися, їли, а його родичі вживали алкогольні напої. Після цього вони з другом - ОСОБА_11 та ОСОБА_17 пішли на вулицю прогулятися, а всі інші присутні на застіллі - залишилися в квартирі, проте по спливу 15-20 хвилин його другу ОСОБА_11 зателефонувала тітка ОСОБА_19 та попросила повернутися додому. Коли вони з ОСОБА_11 повернулися назад до квартири, то побачили, що в квартирі дуже сильно змінена обстановка, а саме: всі речі були розкидані, на підлозі лежали палиці, капці, відро та розбитий табурет, а ОСОБА_10 був весь в крові та лежав на підлозі. Зазначив, що він почав з`ясовувати у тітки що саме відбулося, на що вона повідомила, що ОСОБА_16 побив ОСОБА_10 , оскільки останній кидався на його матір - ОСОБА_21 . Повідомив, що потерпілий лежав біля входу в кімнату матері, проте подавав ознаки життя та був при свідомості, але ні з ким не розмовляв. Після з`ясування обставин він підняв ОСОБА_10 та переніс його в кімнату та поклав на ліжко, матір обмила його від крові та дала випити води. Вказав, що на ньому кров ОСОБА_23 наче не залишилася, проте вказаний факт він точно не пам`ятає, оскільки пройшов доволі тривалий час з моменту події. В цей час ОСОБА_24 палив на балконі. Вказав, що жодних ударів потерпілому не наносив. Особисто він сказав родичам викликати бригаду швидкої медичної допомоги, а потім пішов на кухню, де сиділи ОСОБА_16 з тіткою та вживали алкогольні напої. При цьому зазначив, що ОСОБА_16 сидів, тримався за голову та не міг повірити в те, що зробив. Зазначив, що у ОСОБА_16 були незначні ушкодження, а саме синець під оком. Повідомив, що точно не пам`ятає, але пригадує на ОСОБА_16 кров та збиті руки. Вказав, що в той момент його мати, ОСОБА_16 та тітка почали його прохати взяти вину за вчинене на себе, проте він відмовився. Жінки продовжували його вмовляти, аргументуючи прохання тим, що у ОСОБА_16 була остання стадія онкологічного захворювання і той міг померти в умовах позбавлення волі, а також зауважували, що у ОСОБА_16 - вагітна дружина, якій необхідна присутність та допомога чоловіка. Повідомив, що в квартирі він перебував нетривалий час, а саме близько 30 хвилин, за цей час не перевдягався, речі не забирав. Зазначив, що він дуже сильно образився на родичів, після чого вони з ОСОБА_11 пішли на вулицю та повернулися пізно вночі, а саме близько 2 години ночі, забрали власні речі та вирушили на роботу. Вказав, що в цей проміжок часу він запитував у родичів чи викликали вони швидку, на що вони повідомили, що бригада лікарів дійсно приїхала, проте останні повідомили, що ОСОБА_10 просто п`яний, а після того як він протверезіє, то прийде до тями. Зазначив, що в цей момент в квартирі вже все було прибрано, специфічних запахів не пригадує. По дорозі ОСОБА_27 зателефонувала ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_10 помер, проте додому він не повертався, з ОСОБА_11 вони більше не бачилися. Після вказаної ситуації він поїхав назад до Коростишева , оскільки не хотів проживати разом з матір`ю. Вказав, що не був усвідомлений про наявність щодо нього кримінального провадження, адже перебував в іншому місті, а родичі про вказаний факт йому не повідомляли, оскільки він відмовився від спілкування з ними після вказаного інцинденту. Вказав, що йому не були відомі причини смерті ОСОБА_10 , а про смерть ОСОБА_16 згодом йому повідомив батько після розмови з матір`ю. Повідомив, що стосунки у сім`ї між матір`ю та потерпілим були напружені, оскільки вони постійно сварилися, зловживали алкогольними напоями, останній з`являвся додому у стані сп`яніння, а також з наявними тілесними ушкодженнями. Зазначив, що вони проживали разом з 2012 року. Вказав, що за період спільного проживання з матір`ю він не був свідком конфліктних ситуацій в сім`ї, проте бачив як ОСОБА_10 приходив п`яний та лягав спати. На уточнююче запитання суду повідомив, що свідку ОСОБА_30 можливо здалося, що він вдарив або штовхнув потерпілого, оскільки він його стрімко підняв, для того, щоб занести в кімнату, проте тілесних ушкоджень йому не наносив. Зазначив, що слідчому він пояснював, що не винний у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, проте відмовлявся від дачі показань в письмовому вигляді, оскільки був злий на маму та тітку за наклеп у вчиненні злочину. Вказав, що зі слів матері, тітки та ОСОБА_16 йому було відомо, що ОСОБА_10 побив саме ОСОБА_16 .

Будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпіла ОСОБА_8 надала у суді показання, з яких вбачається, що є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_10 . Вказала, що її брат протягом тривалого часу співмешкав з ОСОБА_12 та проживав в її особистій квартирі. Їх стосунки охарактеризувала посередньо, у зв`язку із тим. що останні часто сварилися. Зазначила, що брат зловживав алкогольними напоями. Вказала, що їй після події зателефонували з управління поліції та повідомили, що брат помер. На похоронах вона бачила його тіло, воно все було в синяках. Вказала, що з братом спілкувалася не часто. Повідомила, що ніяких відомостей стосовно самої події не знає, оскільки не була безпосередньо присутньою.

Свідок ОСОБА_12 допитана у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 є її сином, а померлий потерпілий ОСОБА_10 - її цивільний чоловік. Вказала, що на момент зазначених в обвинувальному акті подій вона проживала за адресою: АДРЕСА_3 разом з сестрою - ОСОБА_15 та потерпілим. Зазначила, що з ОСОБА_10 в них були напружені відносини, оскільки останній постійно зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого відбувалися сварки та конфлікти. 20.04.2018 року до неї разом із другом - ОСОБА_11 , приїхав її син - ОСОБА_5 , а також його дівчина - ОСОБА_34 . Вона попросила потерпілого, щоб за присутності сина у них не виникало ніяких сварок. ОСОБА_10 декілька днів був відсутній за місцем проживання, оскільки знаходився у товаришів, проте 22.04.2018 року приїхав до квартири. Окрім того, в цей же день також приїхав цивільний чоловік її сестри - ОСОБА_16 . Вони всі сіли вечеряти та розпивали алкогольні напої, після чого розійшлися відпочивати по власним кімнатам, а ОСОБА_5 разом з другом та дівчиною пішли на вулицю. Проте потерпілий в одязі впав на ліжко, на що вона попросила його роздягнутися, а у відповідь на вказане зауваження потерпілий завдав їй удар в ніс, внаслідок чого в неї почалася кровотеча. Вказала, що потерпілий почав її бити, повалив її на підлогу та в положенні сидячи зверху почав її душити, а вона в цей час намагалася кликати осіб присутніх в квартирі на допомогу. На її крики прибіг ОСОБА_16 , який почав відтягувати ОСОБА_10 за шию та між ними зав`язалася бійка, в ході якої вони перемістилися в коридор. Після цього ОСОБА_16 знайшов довгу палицю, схожу на частину плинтусу, та почав нею бити потерпілого. Зазначила, що табуретом ОСОБА_10 ніхто не бив, проте точно всіх обставин бійки пригадати не може. Після цього, спільними зусиллями з сестрою у них вийшло припинити бійку між чоловіками та потерпілий пішов до своєї кімнати, а ОСОБА_16 пішов на кухню. Особисто вона в цей час почала викликати швидку. По спливу нетривалого часу до квартири зайшов ОСОБА_5 та його друг та почали запитувати що відбулося та далі зайшов на кухню. Йому розповіли про ситуацію, яка сталася між потерпілим і ОСОБА_16 , та почали наполягати взяти вину на себе, оскільки її сестра - ОСОБА_15 була вагітна, а ОСОБА_16 був батьком дитини та хворів на онкологічне захворювання. Повідомила, що ОСОБА_5 дуже сильно розізлився, відмовився від вказаної пропозиції, забрав власні речі, та разом з другом пішов з квартири. Вказала, що його друг не чув вказаної розмови, оскільки перебував на балконі та палив. По спливу нетривалого часу до них приїхала бригада швидкої допомоги, проте лікарі не надали ніякої допомоги потерпілому та поїхали, вказавши що він п`яний та на ранок прийде до тями. Зазначила, що дійсно перед приїздом лікарів відразу після бійки вона здійснювала прибирання в квартирі та замивала хлором плями крові, які знаходилися в коридорі та на дверцятах холодильника, а ОСОБА_10 в цей момент лежав в кімнаті. Після цього вони пішли спати, а на ранок вона побачила, що ОСОБА_10 погано, принесла йому води, проте останній погано розмовляв та по спливу нетривалого часу помер. Вказала, що перебувала в шоковому стані та не пам`ятає хто саме викликав швидку. Одразу зі швидкою приїхали працівники правоохоронного органу та почали проводити слідчі дії. Вказала, що її допитували, проте у зв`язку із шоковим станом вона надала неправдиві показання та обмовила ОСОБА_5 , що саме він побив потерпілого. Вказала, що працівники поліції неналежним чином себе поводили під час її допиту, а саме тиснули на неї з метою отримання необхідних для них свідчень та погрожували. Вказала, що протокол допиту з її слів складався працівниками правоохоронного органу, а вона не читаючи його змісту підписала. Повідомила, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілому особисто вона не наносила. Зазначила, що в той день вона перебувала в шоковому стані, більшість подій не пам`ятає та не може надати точну відповідь у зв`язку із чим вона почала обмовляти сина на стадії досудового розслідування. Вказала, що під час судового розгляду вона, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надає правдиві покази. Окрім того, на уточнююче запитання прокурора повідомила, що у потерпілого була наявна гематома голови, а тому вказаний факт міг бути передумовою смерті останнього.

Свідок ОСОБА_36 допитана у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання пояснила суду, що станом на день події вона перебувала в декретній відпустці та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Повідомила, що 22.04.2018 року зранку вона пішла до лікаря, а після обіду знаходилася вдома. В той день її сестра - ОСОБА_14 повідомила, що приїде її син - ОСОБА_5 з метою працевлаштування в місті Києві. Після цього, їй зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що заїде погостювати. Пізніше приїхав ОСОБА_5 , з яким вона поспілкувалася та далі він поїхав у власних справах. Потім приїхав ОСОБА_10 , який був напідпитку, та вони всі разом сіли вечеряти. До неї зателефонував ОСОБА_16 , який був батьком майбутньої дитини, та повідомив, що також приїде погостювати. Після його прибуття вони всі продовжували вечеряти, вживали алкогольні напої, проте особисто вона не пила, оскільки була вагітною. Повідомила, що ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 пішли до власної кімнати, після чого вона почула крики, а ОСОБА_16 побіг до їх кімнати. Потім вона прийшла та побачила, що ОСОБА_10 сидів на ОСОБА_12 та бив її, ОСОБА_16 почав відтягувати його та почалася бійка, в ході якої вони перемістилися до коридору. В коридорі ОСОБА_16 та ОСОБА_10 дуже жорстоко билися, вони з ОСОБА_12 намагалися їх розборонити, проте оскільки вона була вагітна, в неї це не вдавалося. Потім ОСОБА_16 взяв палицю, якою він почав бити ОСОБА_10 , потім зі злості взяв табурет та почав наносити удари по голові та тулубу. Повідомила, що палиця знаходилася в коридорі, а табурет на кухні. Вони з сестрою почали кричати та намагалися їх заспокоїти, на що чоловіки зреагували та припинили бійку. ОСОБА_10 залишився лежати в коридорі, а ОСОБА_16 пішов на кухню та сів на стілець, взявся за голову та почав нарікати на те, що він зробив. Вона сиділа в цей час розмовляла з ОСОБА_16 . Через деякий час до квартири прийшов ОСОБА_5 з другом та почав розбиратися в ситуації, на що йому повідомили, що ОСОБА_16 та ОСОБА_10 побилися. В цей час вони з сестрою почали просити ОСОБА_5 взяти на себе вину за скоєне, оскільки ОСОБА_16 хворів на 3 стадію раку. На що обвинувачений дуже сильно розізлився та пішов з квартири, проте сказав викликати карету швидкої допомоги. Повідомила, що не пам`ятає в який момент ОСОБА_14 почала прибирати квартиру від слідів крові, а саме коридор та дверцята холодильнику. По приїзду бригади швидкої допомоги, ОСОБА_10 відмовився від госпіталізації, внаслідок чого лікарі поїхали. Після чого всі розійшлися по власним кімнатам та відпочивали. На ранок, ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_10 погано, дала йому склянку води та побачила, що він не дихає. Вона почала його намагатися привести до тями, проте потерпілий не реагував. ОСОБА_16 дуже сильно рознервувався, почав вибачатися. Повідомила, що ОСОБА_12 попросила її викликати швидку, що вона й зробила. Після цього знову приїхала швидка допомога та працівники поліції, які почали з`ясовувати обставини. В цей час вона з ОСОБА_12 почали обмовляти ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та надали неправдиві свідчення. Вказану обставину вона обґрунтовує тим, що хвилювалася за власну сім`ю. Про наслідки надання неправдивих свідчень вона не розуміла. Вказала, що її сестра проживала з ОСОБА_10 протягом 3 років, спочатку у них були чудові стосунки, але пізніше вони почали постійно конфліктувати. Обвинуваченого ОСОБА_5 свідок охарактеризувала позитивно.

Свідок ОСОБА_43 допитана у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання пояснила суду, що ОСОБА_5 є її двоюрідним братом, проте вони протягом тривалого часу не спілкуються. Повідомила, що станом на 2018 рік вона проживала у квартирі разом з мамою - ОСОБА_15 , тіткою - ОСОБА_12 та ОСОБА_10 - співмешканцем матері обвинуваченого. Вказала, що у ОСОБА_12 та потерпілого були напружені відносини, оскільки вони часто билися, сварилися та зловживали алкогольними напоями, внаслідок чого виникали конфлікті ситуації. Вказала, що до них в гості часто приходив ОСОБА_16 , з яким її матір - ОСОБА_15 перебувала у відносинах. Разом вони не проживали, проте останній часто залишався в квартирі на ніч. Вказала, що ОСОБА_16 теж часто зловживав алкогольними напоями, проте був спокійним та не створював конфліктних ситуацій, з ОСОБА_10 не спілкувався. Проте, зазначила, що коли ОСОБА_10 випивав і починав сваритися з її тіткою, то ОСОБА_16 часто заступався за жінок та намагався заспокоїти ОСОБА_10 . Повідомила, що обвинувачений відвідував квартиру доволі рідко та найчастіше влітку, в інший час проживав з татом в Житомирській області. В той час як ОСОБА_5 проживав в квартирі жодних конфліктних ситуацій не виникало, на сварки матері з ОСОБА_10 не реагував. Зазначила, що в той день коли вона прийшла в квартиру, то на місці події були швидка та поліція, проте безпосередньо події, яка передувала цьому, вона не бачила, оскільки ночувала у подруги. Вказала, що на момент події їй було 12 років. Після її допиту працівниками правоохоронного органу матір відвела її до своєї кімнати. Характерного запаху в квартирі не пригадує. Повідомила, що в квартирі були присутня мама та тітка, ОСОБА_5 та ОСОБА_16 не було. Зазначила, що в кімнаті де спільно проживала ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не було частини килиму. Про смерть ОСОБА_10 їй розповіла матір, проте не уточнювала її причини. Вказала, що ОСОБА_16 тривалий час не з`являвся в квартирі. Він зловживав спиртними напоями, був звичайної статури, проте меншим ніж ОСОБА_10 . Зазначила, що через рік після вказаної події вони переїхали та проживали в квартирі ОСОБА_16 до його смерті, а саме до 2021 року. З ОСОБА_16 у них були нормальні відносини, проте відбувалися сварки, але вказала, що її з сестрою він ніколи не ображав. Повідомила, що дійсно на момент події її матір була вагітною, а батьком майбутньої дитини був ОСОБА_16 .

Окрім того, свідок ОСОБА_11 допитаний у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання пояснив суду, що вони з ОСОБА_5 протягом тривалого часу перебували у товариських відносинах. Вказав, що в 2018 році вони з обвинуваченим близько тижня проживали в квартирі матері ОСОБА_5 , оскільки прибули до міста Києва з метою пошуку місця роботи. Окрім того, у вказаній квартирі на той момент проживала сім`я обвинуваченого, а саме: матір, а також тітка з донькою. В день події зранку вони з ОСОБА_5 пішли до магазину та по дорозі зустріли друга обвинуваченого, який запросив їх ввечері пограти в футбол, вони нетривалий час поспілкувалися та пішли по своїм справам, після чого пішли додому відпочивати. Вказав, що ввечері додому приїхав потерпілий, ім`я якого він наразі не пам`ятає, та вони сіли за стіл вечеряти. Серед вказаних осіб також була ОСОБА_34 , яка була подругою матері обвинуваченого. Потім вони пішли на вулицю, щоб приєднатися до гри в футбол, проте через 15-20 хвилин йому зателефонувала тітка або мама ОСОБА_5 (точно пригадати не може), оскільки у обвинуваченого на той момент не було телефону, та сказала терміново повернутися до квартири. Вони відразу повернулися назад та побачили потерпілого, який лежав чи сидів (точно пригадати не може) на підлозі з розбитим обличчям та був весь в крові, синяків на тілі потерпілого не пригадує. Вказав, що крові на інших об`єктах він не бачив, потерпілий був при свідомості та рухався самостійно. Повідомив, що специфічних запахів в квартирі не пам`ятає. Вказав, що вони дуже сильно злякалися та перебували в шоковому стані. Спочатку коли вони прийшли ОСОБА_5 завдав потерпілому один поштовх рукою по тулубу, оскільки обвинуваченому тітка повідомила, що потерпілий кидався на його матір, а останній у вказаний момент просив вибачення у обвинуваченого за власні дії. Після цього вони почали розмовляти, а особисто він пішов до кімнати в якій вони проживали на балкон покурити та перебував там близько 5 хвилин, точно пригадати не може. Після цього до нього на балкон прийшов ОСОБА_5 , випалив цигарку та вони разом знову вирушили грати в футбол, після чого перебували в друзів. Зранку вони знову повернулися додому з ОСОБА_5 , та перебували близько 3 годин в квартирі, спілкуючись з тіткою, після чого забрали речі та поїхали на роботу. Потерпілий був з матір`ю обвинуваченого в кімнаті, а тітка повідомила, що з ним все нормально, він відпочиває. Весь цей час ОСОБА_16 перебував в квартирі, а тітка їм повідомила, що це безпосередньо він побив потерпілого. Зазначив, що в той час, коли він перебував на роботі, до нього приїхали працівники правоохоронного органу та розшукували ОСОБА_5 , а також повідомили, що безпосередньо він підозрюється у вбивстві потерпілого. Пізніше вони поїхали на мийку, на якій мав перебувати обвинувачений, проте його не знайшли. Вказав, що більшість обставин він не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий проміжок часу з вказаної події.

Сприйнявши безпосередньо в судовому засіданні показання свідків, суд наголошує увагу, що покази свідків хоч і мають деякі розбіжності, проте зазначене обґрунтовується виключно спливом тривалого часу та фактом перебування вказаних осіб у шоковому стані, а також повторною віктимізацією свідків, присутніх при вчиненні кримінального правопорушення, на чому вони неодноразово наголошували в ході судового розгляду. Суд приймає до уваги вказані покази свідків, оскільки вони не містять явних внутрішніх протиріч та в цілому узгоджуються між собою.

Так, аналізуючи зміст показів зазначених свідків, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України. Крім того, свідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця вчинення кримінального правопорушення та осіб, що вчинили вказаний злочин.

Свідок ОСОБА_46 допитана у судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 є її колишнім хлопцем, а з потерпілим ОСОБА_10 вони були особисто знайомі. Окрім того, свідок уточнила, що на момент події кримінального правопорушення вони з ОСОБА_5 не перебували у відносинах. Вказала, що наразі в будь-яких відносинах з обвинуваченим вона не перебуває. Зазначила, що точної дати події пригадати не може, проте пам`ятає, що вона відбулася в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_5 , де на той момент були присутні особисто вона, потерпілий ОСОБА_10 , цивільна дружина потерпілого та мати обвинуваченого - ОСОБА_12 , сестра ОСОБА_12 ОСОБА_15 , а також чоловік ОСОБА_15 - ОСОБА_16 . В цей час вони сиділи випивали алкогольні напої та щось святкували (що саме вона не пам`ятає). Вказала, що в той день особисто вона випила невелику кількість алкоголю. При цьому, в ході святкування між ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_10 відбулася конфліктна ситуація. Після цього до квартири прийшов обвинувачений ОСОБА_5 та його друг - ОСОБА_11 . Вказала, що ОСОБА_5 почав захищати свою маму та вдарив потерпілого ОСОБА_10 . Вказана подія відбулася в коридорі квартири, де особисто вона була присутня, а також свідками вказаного були ОСОБА_12 та друг обвинуваченого - ОСОБА_11 . Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 декілька разів вдарив ногами потерпілого ОСОБА_10 по ногам та обличчю (проте точно не пам`ятає механізму нанесення ударів та їх кількості у зв`язку зі спливом тривалого часу з моменту події). На уточнююче запитання суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_5 наче наносив удари табуретом потерпілому, проте точно вказані обставини вона не пам`ятає. При цьому особисто вона з другом обвинуваченого - ОСОБА_11 намагалися відтягнути ОСОБА_5 від потерпілого. Зазначила, що не пам`ятає в якому стані на той момент перебував ОСОБА_5 . Вказала, що потерпілому ОСОБА_10 наче також наносила удари ОСОБА_12 , проте точно дані відомості вона пригадати не може. Чи наносив ще хтось тілесні ушкодження потерпілому вона не знає. Після цього вони викликали потерпілому швидку, оскільки у ОСОБА_10 були великі синці на обличчі та йому стало погано. Проте, перша бригада працівників екстреної швидкої медичної допомоги відмовилася госпіталізувати потерпілого та поїхала. Чи перебував обвинувачений ОСОБА_5 в даний момент в квартирі вона точно не пам`ятає. Вказала, що ОСОБА_10 вдруге викликали швидку медичну допомогу, проте через який саме проміжок часу вона не пам`ятає. Коли вдруге прибули медичні працівники, то констатували смерть потерпілого. При цьому, у вказаний момент ОСОБА_10 вже знаходився в себе в кімнаті. Зазначила, що в той день вона весь час перебувала у приміщенні квартири, проте після констатації смерті потерпілого вийшла на вулицю, щоб зустрітися з хлопцем. Заходи щодо надання ОСОБА_10 першої медичної допомоги особисто вона не вживала. При цьому повідомила, що одразу після події мати обвинуваченого ОСОБА_5 - Інга просила її надати покази стосовно того, що обвинувачений захищався. Вказала, що про дане судове засідання вона дізналася, оскільки їй зателефонував представник правоохоронного органу та повідомив про необхідність прибути до приміщення суду з метою надання показів. Повідомила, що вона приїхала у супроводі оперуповноважених до приміщення прокуратури та в період часу з 09:00 год. по 12:00 год. перебувала у кабінеті прокурора, яка її запитувала що саме вона пам`ятає про події вчинення кримінального правопорушення, а також надавала їй прочитати протокол її допиту на стадії досудового розслідування. Після цього вони з прокурором вирушили на таксі до приміщення суду, з метою проведення вказаного допиту. Вказала, що раніше вживала наркотичні засоби, проте станом на момент допиту не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Протягом всього допиту свідок повідомляла суду, що більш детально обставини та події кримінального правопорушення вона не пам`ятає, у зв`язку зі спливом тривалого проміжку часу.

Суд критично сприймає покази свідка ОСОБА_49 , оскільки вони різняться з показами інших свідків, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також є єдиним опосередкованим доказом винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого складу кримінального правопорушення, що не узгоджується з принципом доведеності винуватості особи «поза розумним сумнівом». Більш того, суд враховує той факт, що свідок ОСОБА_46 в судовому засіданні підтвердила, що протягом тривалого часу вживала наркотичні засоби; остання при допиті плуталась в показаннях, говорила нечітко та непослідовно. Довідка надана суду прокурором про те, що свідок ОСОБА_46 не перебуває на обліку в лікаря-нарколога судом сприймається критично, оскільки вказаний документ жодним чином не спростовує те, що свідок самостійно підтвердила факт вживання нею наркотичних засобів у минулому. Окрім того варто закцентувати на тому, що свідок стверджувала, що в день проведення судового засідання вона протягом тривалого часу перебувала в приміщенні Деснянської окружної прокуратури м. Києва, а саме в кабінеті державного обвинувача у вказаному кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_7 , котра спілкувалася з нею щодо показів, які мали надаватися ОСОБА_50 , а тому, зважаючи на вказане, у суду виникають об`єктивні побоювання щодо достовірності та добровільності наданих нею показань в судовому засіданні. Суд також наголошує увагу, що свідчити безпосередньо перед судом є не правом, а обов`язком свідка; відмова від давання показань тягне кримінальну відповідальність у відповідності до положень ч. 1 ст. 67 КПК України. А тому з огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для визнання вказаних показів недопустимими, проте піддає їх критичному аналізу в сукупності з наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. При цьому, судом не оцінюється недостовірність наданих показів свідком ОСОБА_50 , оскільки учасниками кримінального провадження під час судового розгляду не спростовувалися вказані факти, в порядку ч. 2 ст. 96 КПК України.

При цьому, судом було прийнято відмову прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від допиту свідка сторони обвинувачення - ОСОБА_16 , у зв`язку зі смертю останнього.

На підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано письмові докази, які досліджено судом в судовому засіданні у відповідності до положень ст. 358 КПК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 23.04.2018 року, з додатками - ілюстративною таблицею (а.к.п. 135-142 Т. 1) та оптичним диском (а.к.п. 143 Т. 1), дозвіл на проведення якого (ex post) надано ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року (а.к.п. 185 Т. 1), відповідно до якого об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_6 . При огляді прилеглої території було здійснено спуск на ділянку місцевості, яка розташована між 5-м та 6-м поверхом вказаного будинку, біля сміттєпровода було виявлено пакет зі сміттям, в якому було виявлено залишки речовини бурого кольору. При огляді квартири встановлено, що вхідні двері коричневого кольору є подвійними, явних візуальних ушкоджень не мають. З правого боку розміщено ванну кімнату, де на підлозі виявлено 2 ганчірки червоного кольору, зі слідами бурого кольору, які у подальшому буде вилучено. У ванній кімнаті виявлено залишки речовини червоного кольору. У квартирі відчувається різкий запах речовини, схожої на хлорку. На столику у ванній кімнаті виявлено залишки речовини з надписом «білизна» у 2-х пляшках. Далі по коридору здійснюється огляд кухні, де виявлено стіну № 1 з побутовими предметами, стіну № 2, де розміщено вікно, на підвіконні пляшка з надписом «Олександрія», яка оброблялась феромагнітним порошком. Далі розміщена стіна № 3, біля якої розміщено побутові речі, за нею стіна № 4, де розміщено сміття, де виявлено скляну пляшку, що оброблялась феромагнітним порошком, далі сміття в пакеті № 2, де виявлено пляшки з-під пива, які оброблялись феромагнітним порошком. Далі знаходиться пральна машина, яка розміщена коло стіни № 4, на якій виявлено палицю жовтого кольору, розламану на 3 частини, на ділянках сліди бурого кольору. Далі оглядається коридор. На початку коридору розміщено килим, на якому розміщено плями бурого кольору. Далі з правого боку розміщено вхідні двері до кімнати № 1, при вході в яку, на центрі кімнати виявлено труп особи чоловічої статі. Огляд трупа і кімнати в якій він знаходиться (№1) буде здійснено додатково протоколом огляду трупа. Далі в коридорі на підлозі та з правого боку на стіні виявлено плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, у подальшому будуть зроблені змиви. Далі розміщено вхід до кімнати №2, з лівого боку розміщено стіну №1 з шафами та вхідними дверима до кімнати №3. Далі розміщено стіну №2, де розміщено шафу, телевізор. За нею розміщено стіну №3, де розміщено вікно та двері для входу на балкон. На столі виявлено сліди речовини бурого кольору. При вході на балкон було виявлено вогкуваті плями без слідів бурого кольору. Далі розміщено стінку № 4, де розміщено диван, за диваном на підлозі розміщено сліди бурого кольору, у подальшому будуть зроблені змиви. На дивані розміщено светр білого кольору, який належить ОСОБА_12 зі слідами бурого кольору та штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які належать останній. Далі розміщено шорти чорного кольору, які зі слів ОСОБА_12 належать її сину на ім`я ОСОБА_11 , у подальшому будуть вилучені. По центру кімнати розміщено килим з плямами бурого кольору, який у подальшому буде вилучений. Далі було оглянуто кімнату № 3, де розміщено стіну № 1, біля якої розміщено побутові речі, прокоментовані в ході відеозапису, далі розміщена стіна № 2, де розміщений балкон, на якому обстановка не порушена. Далі стіна № 3, а за нею стіна № 4, де розміщено вхідні двері. Всі речі, які там знаходяться було прокоментовано в ході відеозапису. Обстановка не порушена. На цьому о 08 год. 36 хв. було призупинено для вилучення та пакування речових доказів. В ході огляду було виявлено та вилучено: 1) дерев`яні частини стільця з металевим каркасом, упаковано до мішка білого кольору, скріплено биркою з підписами слідчого та понятих, 2) змив речовини бурого кольору зі сходів біля ліфта на 6-му поверсі, упаковано до паперового конверту, 3) 1 светр, 1 шорти червоного кольору з плямами бурого кольору з ванної кімнати, упаковано до картонної коробки, 4) 2 частини килиму з плямами бурого кольору з кімнати № 2, упаковано до паперового конверту, 5) недопалок 1 шт. з кухні з надписом «Марвел», упаковано до паперового конверту, 6) недопалок 1 шт «Вінстон», 7) недопалок 1 шт. «West», 8) 5 слідів папілярних узорів з кухні (4 шт.), з пляшки «Олександрія» - 2 шт., 2 шт. з пляшки «Львівське», 1 шт. - з пляшки 2 л «Жигулівське» біля сміттєпроводу між 5-6 поверхами, 9) 3 частини дерев`яної палиці зі столу на кухні, зі слідами бурого кольору, упаковано до мішка білого кольору, 10) 2 фрагменти тюлі з кімнати № 2 зі слідами бурого кольору, упаковано до паперового конверту, 11) 2 мобільні телефони зі столу на кухні (Microsoft, Samsung), упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0019211, 12) шорти з кімнати № 2, упаковані до спец. пакету № 0010051, 13) штани та светр з кімнати № 2, № 0013000, 14) 2 змиви речовини бурого кольору з коридору (стіна і підлога) упаковано до 2-х конвертів, 15) розбитий скляний флакон з-під лаку для нігтів з підлоги на кухні, упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013885, 16) телефон чорного кольору Асер, упаковано до поліетиленового пакету № 0013881 (а.к.п. 130-134 Т. 1);

- протокол огляду місця події від 23.04.2018 року, з додатками - ілюстративною таблицею (а.к.п. 148-155 Т. 1) та оптичним диском (а.к.п. 144 Т. 1), дозвіл на проведення якого (ex post) надано ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року (а.к.п. 185 Т. 1), відповідно до якого об`єктом огляду є кімната АДРЕСА_7 . З лівого боку розміщена стіна № 1, на якій розміщено полицю, ліжко, яке розміщено біля стіни, далі розміщена стіна № 2, де розміщено вікно, на початку розміщена тумба, на якій розміщено телевізор. Далі розміщено стіна № 3, де на початку розміщена шафа, далі розміщений стілець з подушкою, далі розміщено у розкиданому стані. Далі розміщено стіну № 4, де розміщено вхідні двері до кімнати. По центру кімнати з правого боку від дивану, головою розміщено до вікна, плечами впирається у стіну № 4 виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (особу встановлено, паспорт № НОМЕР_1 ). Труп частково прикритий ковдрою. З одягу на трупі є шкарпетки чорного кольору. Труп рівномірно охолоджений, фактично у всіх частинах, ледь теплий у пахвинних ділянках. Трупне заклякання визначається та добре виражене в жувальних м`язах, м`язах рук, ледь помітне у м`язах ніг. Трупні плями невеликі, блідо-фіолетові, вбачаються на спині, при натисканні на них о 09 год. 45 хв. зникають та відновлюються через 4- 4 хв. 20 сек. На трупі наявні множинні синці на голові, шиї, тулубі, руках, деякі з них мають смугастий вигляд та у свою чергу струповані по 4 (за типом внутрішньошкірних). Крім того на обличчі з двох сторін наявні ділянки осадження шкіри. На обличчі з правого боку дрібні різані рани. На дотик перелами ребер з права (множинні). На дотик кістки носа цілі, але при перевертанні трупа з отворів носа витікає рідка кров. В ході огляду було виявлено та вилучено: 1) змиви з правої та лівої руки трупа, упаковано до паперового конверту з підписами слідчого та понятих, 2) зрізи з правої та лівої руки трупа, 3) 10 слідів папілярного узору, 4) змив клейкої речовини з підлоги, 5) паспорт громадянина України (біометричний) та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 , з ліжка, 6) клаптик простирадла розміром 10*7 зі слідами речовини бурого кольору, 7) контрольний зразок бинтового тампону, 8) змив речовини бурого кольору біля телевізора, 9) джинсові штани та кофта з плямами бурого кольору, упаковано до картонної коробки з биркою, з підписами слідчого та понятих. (а.к.п. 145-147 Т. 1);

- висновок експертного дослідження №990/2 (дослідження розпочато 24.04.2018 року, закінчено 31.07.2018 року), відповідно до якого смерть ОСОБА_10 , 1972 року народження, настала від поєднаної травми: множинних травм голови, шиї, грудей та живота, що призвело до розвитку шоку. Така причина смерті підтверджується множинними ушкодженнями - закритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних синців, саден, ран на голові, крововиливів у м`які покриви волосяної частини голови та м`які тканини обличчя, перелому кісток носу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку; закритою травмою шиї у вигляді синців та саден на шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому хрящів гортані; закритою травмою грудей та живота у вигляді множинних синців на тулубі, множинних двосторонніх переломів ребер, забоїв правої легені, розриву печінки, крововиливу у клітковину правої нирки; множинних розповсюджених синців на кінцівках; морфологічними ознаками шоку(а.к.п. 158-162 Т. 1);

- висновок експертного дослідження № 811 (дослідження розпочато та закінчено 04.05.2018 року), відповідно до якого в результаті судово-токсилогічного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_10 , 1972 р.н., знайдено етиловий спирт в концентрації: в крові - 2,22 промілле, в сечі - 2,72 промілле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (а.к.п. 163 Т. 1);

- висновок експертного дослідження № 367 (дослідження розпочато 04.05.2018 року, закінчено 05.05.2018 року), відповідно до якого кров трупа ОСОБА_10 , 1972 р.н., відноситься до групи В ізогемаглютиніном анти-А (а.к.п. 164 Т. 1);

- висновок експертного дослідження № 654 (дослідження розпочато 02.05.2018 року, закінчено 05.06.2018 року), відповідно до якого крововиливи в м`яких тканинах з тім`яно-скроневої області (№1), скроневої області (№2), потиличної області праворуч (№4), виличної області (№5), задньої області шиї праворуч (№6) та правої гомілки (№11) - з початковою паравазальною лейкоцитарною реакцією та в м`яких тканинах з потиличної області ліворуч (№3), передньої поверхні грудей (№7), бокової поверхні грудей праворуч (№8) та з області шиї по передній поверхні (№12) - з лейкостазами в судинах та початковою паравазальною лейкоцитарною реакцією в м`яких тканинах з лівої гомілки (№10). Розповсюджений крововилив в підлеглій м`язовій тканині зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією, серозний ларингіт (№9). Розповсюджений крововилив в м`яких мозкових оболонках, ділянки деструкції з крововиливами в тканини мозку - без видимої клітинної реакції, набряк - набухання головного мозку. Морфологічні ознаки порушення гемореології та мікроциркуляції в судинах внутрішніх органів. Серозно-геморагічний набряк в тканині легень. Субкапсулярний крововилив, ділянки деструкції в паренхімі з некрозами та крововиливами - з дрібновогнищевою лейкоцитарною реакцією, субтотальна жирова дистрофія печінки. Обширний крововилив в прилеглій жировій клітковині, ділянки некрозу з крововиливами та фіброзу, деліпідизація та аденоматоз в корковому шарі наднирника. Фокуси нефронекрозу. Аутоліз та вогнищеві крововиливи в стромі підшлункової залози. Дрібновогнищевий інтерстиційний кардіосклероз, з ішемією та вогнищевою фрагментацією кардіоміоцитів. (а.к.п. 165-167 Т. 1);

- висновок експерта №29/990/2 (експертиза розпочата 05.01.2019 року, закінчена 05.02.2019 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року (а.к.п. 168 Т. 1), відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , 1972 року народження, виявлені наступні ушкодження: А) Масивний синець на обличчі праворуч - від краю росту волосся до нижньої межі виличної області, з ділянкою осаднення шкіри на його фоні та 7-ма забійно-рваними ранами в лобній області і до верхнього краю правої орбіти краями. Масивний синець на лівій частині обличчя від краю росту волосся до середини виличної області охоплюючи повіки ока - з нерівномірними ділянками осаднення на кісткових виступах. Садна на спинці і крилах носу. Синець в правій щічній області з переходом на область нижньої щелепи, на його фоні нерівномірна ділянка осаднення. Синець в області правої вушної раковини на всьому продовженні, на його фоні 3 поверхневих рваних рани (одна на передній, 2 - на задній поверхнях). Ділянка осаднення на шиї праворуч від завушної області до ключиці. Синець на слизовій верхньої губи, на його фоні 2 забійні рани. Два синця на слизовій нижньої губи. Синець на шиї, від підборіддя до яремної вирізки. 3 смугастих горизонтальних внутрішньошкірних синця в районі яремної вирізки грудини, які йдуть паралельно друг до друга, з відстанню між ними 1,5 см. Синці на лівому плечі спереду по задній поверхні лівого плеча розміром, на їх фоні дрібні осаднення по типу надривів епідермісу. Множинні синці на верхніх кінцівках: по задній поверхні лівого ліктя; на всій видимій поверхні 2-го пальця лівої кисті охоплюючи суглоб; по передній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плеча в нижній і середній третинах з елементами смугастих внутрішньошкірних крововиливів по передній поверхні; по задній поверхні правого ліктю; численні синці (до 14 штук) по зовнішній поверхні правого передпліччя і кисті. Множинні синці на тулубі: на грудній клітці в середній частині, 2 групи смугастих аналогічних внутрішньо шкірних крововиливів по 4, при цьому в нижній групі частково між собою зливаються. Крововиливи на грудній клітці ліворуч до низу від соска. 12 на правій бічній поверхні грудної клітини і живота. Синець по правій боковій поверхні тазу, на його фоні не рівномірно виражене осаднення у вигляді косо-вертикальних смуг. Аналогічний синець з протилежної сторони. Множинні синці на нижніх кінцівках: по зовнішній поверхні правого стегна в середній частині 2 синця; 2 аналогічних синця в верхній частині правої гомілки по зовнішній поверхні. Масивні синці на всьому продовженні обох гомілок, охоплюючи область гомілковостопних суглобів, верхні і зовнішні поверхні стоп з припухлістю м`яких тканин, які охоплюють гомілки циркулярно; на їх фоні по зовнішній поверхні правої гомілки в нижній частині садно, аналогічне садно на внутрішній поверхні лівої гомілки в області гомілковостопного суглобу. Крім того наявні розміщення підшкірної клітковини з відшаруванням шкіри на обох гомілках відповідно до синців, переважно по внутрішній поверхні. Б) Закрита черепно-мозкова травма - множинні синці, садна та рани на голові (що вище описані), масивні крововиливи в м`які покрови голови - в лобно-тім`яно- скроневій області ліворуч, в скроневій області праворуч; в потиличній області ліворуч; в поличній області праворуч з переходом на шию, перелом кісток носа, обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку: по опуклій поверхні правих лобно-тім`яно-скроневої часток з переходом на полюси; по опуклій поверхні лівої лобної частки з переходом на полюс і медіальну поверхню, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання тканин головного мозку. В) Закрита травма шиї - синці та садна на шиї (що вище описані), масивний крововилив у підшкірній клітковині шиї і м`яких тканинах шиї по передній поверхні; повний перелом хрящів гортані по серединній лінії в місці зчленування пластин щитовидного хряща та в зоні перстневидного хряща у вигляді вертикального перелому по передній серединній лінії з розповсюдженням до заду і ліворуч з розщепленням задньої частини в області печатки і формуванням костно-хрящових фрагментів; масивний крововилив на слизовій гортані з помірно вираженим набряком. Г) Закрита травма грудей та живота - у вигляді множинних синців на тулубі (що вище описані), множинні двосторонні переломи ребер, забої правої легені, розрив печінки, крововилив у клітковину правої нирки, малокров`я внутрішніх органів, перерозподіл кровотоку у нирках. Наявні ушкодження утворились від дії тупого(-их) предмета(- ів) та мають ознаки прижиттєвих. Характер ушкоджень (синці, садна, рани) на тілі можуть вказувати на утворення їх від множинних не менш як 50 (точно встановити їх кількість неможливо), травмуючих дій (ударів) тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту, можливо руками, ногами; тупим предметом з переважаючою поверхнею контакту, видовженим тупим предметом який мав ребро. Встановити послідовність спричинення всіх наявних множинних ушкоджень не є можливим. Смерть ОСОБА_10 , 1972 р.н., настала від поєднаної травми: множинних травм голови, шиї, грудей та живота, кінцівок, що призвело до розвитку крововтрати та шоку. Така причина смерті підтверджується множинним ушкодженнями - закритою черепно-мозковою травмою у вигляді множинних синців, саден, ран на голові, крововиливів у м`які покриви волосяної частини голови та м`які тканини обличчя, перелому кісток носу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку; закритою травмою шиї у вигляді синців та саден на шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому хрящів гортані; закритою травмою грудей та живота у вигляді множинних синців на тулубі, множинних двосторонніх переломів ребер, забоїв правої легені, розриву печінки, крововиливу у клітковину правої нирки; множинних розповсюджених синців на кінцівках; морфологічними ознаками шоку. Характер наявної у ОСОБА_10 поєднаної травми (закрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних синців, саден, ран на голові, крововиливів у м`які покриви волосяної частини голови та м`які тканини обличчя, перелому кісток носу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку; закрита травма шиї у вигляді синців та саден на шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому хрящів гортані; закрита травма грудей та живота у вигляді множинних синців на тулубі, множинних двосторонніх переломів ребер, забоїв правої легені, розриву печінки, крововиливу у клітковину правої нирки; множинні розповсюджені синці на кінцівках), наявність множинних крововиливів у ділянці ушкоджень (голови, грудей, кінцівок) з початковою паравазальною лейкоцитарною реакцією (за даними судово-гістологічного дослідження), може вказувати, що після спричинення ушкоджень і до настання смерті пройшов проміжок часу біля 40 хвилин - 1 години. Наявна у ОСОБА_10 поєднана травма - закрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних синців, саден, ран на голові, крововиливів у м`які покриви волосяної частини голови та м`які тканини обличчя, перелому кісток носу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку; закрита травма шиї у вигляді синців та саден на шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, перелому хрящів гортані; закрита травма грудей та живота у вигляді множинних синців на тулубі, множинних двосторонніх переломів ребер, забоїв правої легені, розриву печінки, крововиливу у клітковину правої нирки; множинні розповсюджені синці на кінцівках, з розвитком крововтрати шоку має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Ступень вираженості трупних явищ при дослідженні трупа у морзі 24.04.2018 року (Трупне заклякання визначається та добре виражене у всіх звичайно досліджуваних групах м`язів. Трупні плями невеликі, блідо-фіолетові, вбачаються на задній та частково бокових поверхнях тіла, при дозованому триразовому натисканні на них (10.00) бліднуть по периферії і не відновлюють свого забарвлення на протязі 30 хв. Гнильні зміни не виражені на шкіряних покривах), враховуючи наявну крововтрату, може відповідати давності настання смерті близько 24-36 годин до вказаного часу. При судово-токсилогічному дослідженні в крові трупа знайдено етиловий спирт у концентрації 2,22 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові за життя звичайно відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.(а.к.п. 169-175 Т. 1);

- висновок експерта № 022-199-990(2018)-2021 (експертиза розпочата та закінчена 20.12.2021 року), відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були виявлені наступні ушкодження: А) Масивний синець на обличчі праворуч - від краю росту волосся до нижньої межі виличної області, з ділянкою осаднення шкіри на його фоні та 7-ма забійно-рваними ранами в лобній області і до верхнього краю правої орбіти краями. Масивний синець на лівій частині обличчя від краю росту волосся до середини виличної області охоплюючи повіки ока - з нерівномірними ділянками осаднення на кісткових виступах. Садна на спинці і крилах носу. Синець в правій щічній області з переходом на область нижньої щелепи, на його фоні рівномірна ділянка осаднення. Синець в області правої вушної раковини на всьому подовженні, на його фоні 3 поверхневих рваних рани (одна на передній, 2 - на задній поверхнях). Ділянка осаднення на шиї праворуч від завушної області до ключиці. Синець на слизовій верхньої губи, на його фоні 2 забійні рани довжиною. Два синця на слизовій нижньої губи. Синець на шиї, від підборіддя до яремної вирізки. 3 смугастих горизонтальних внутрішньошкірних синця в районі яремної вирізки грудини, які йдуть паралельно друг до друга, з відстанню між ними 1,5см. Синці на лівому плечі спереду по задній поверхні лівого плеча розміром, на їх фоні дрібні осаднення по типу надривів епідермісу. Множинні синці на верхніх кінцівках: по задній поверхні лівого ліктя, на всій видимій поверхні 2-го пальця лівої кисті охоплюючи суглоб; по передній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плечового суглобу; по зовнішній поверхні правого плеча в нижній і середній третинах з елементами смугастих внутрішньошкірних крововиливів по передній поверхні; по задній поверхні правого ліктю; численні синці (до 14 штук) по зовнішній поверхні правого передпліччя і кисті. Множинні синці на тулубі: на грудній клітці в середній частині, 2 групи смугастих аналогічних внутрішньо шкірних крововиливів по 4, при цьому в нижній групі частково між собою зливаються. Крововиливи на грудній клітці ліворуч до низу від соска. 12 на правій бічній поверхні грудної клітини і живота. Синець по правій боковій поверхні тазу, на його фоні не рівномірно виражене осаднення у вигляді косо-вертикальних смуг. Аналогічний синець з протилежної сторони. Множинні синці на нижніх кінцівках: по зовнішній поверхні правого стегна в середній частині 2 синця; 2 аналогічних синця в верхній частині правої гомілки по зовнішній поверхні. Масивні синці на всьому продовженні обох гомілок, схоплюючи область гомілковостопних суглобів, верхні і зовнішні поверхні стоп з припухлістю м`яких тканин, які охоплюють гомілки циркулярно; на їх фоні по зовнішній поверхні правої гомілки в нижній частині садно, аналогічне садно на внутрішній поверхні лівої гомілки в області гомілковостопного суглобу. Крім того наявні розмізчення підшкірної клітковини з відшаруванням шкіри на обох гомілках відповідно до синців, переважно по внутрішній поверхні. Б) Закрита черепно-мозкова травма - множинні синці, садна та рани на голові (що вище описані), масивні крововиливи в м`які покрови голови в лобно-тім`яно-скроневій області ліворуч, в скроневій області праворуч; в потиличній області ліворуч; в поличній області праворуч з переходом на шию, перелом кісток носа, обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку: по опуклій поверхні правих лобно-тім`яно-скроневої часток з переходом на полюси; по опуклій поверхні лівої лобної частки з переходом на полюс і медіальну поверхню, крововилив у шлуночки головного мозку. В) Закрита травма шиї - синці та садна на шиї (що вище описані), масивний крововилив у підшкірній клітковині шиї і м`яких тканинах шиї по передній поверхні; повний перелом хрящів гортані по серединній лінії в місці зчленування пластин щитовидного хряща та в зоні перстневидного хряща у вигляді вертикального перелому по передній серединній лінії з розповсюдженням до заду і ліворуч з розщепленням задньої частини в області печатки і формуванням костно-хрящових фрагментів; масивний крововилив на слизовій гортані з помірно вираженим набряком. Г) Закрита травма грудей та живота - у вигляді множинних синців на тулубі (що вище описані), множинні двосторонні переломи ребер, забої правої легені, розрив печінки, крововилив у клітковину правої нирки. Всі наявні у ОСОБА_10 множинні ушкодження голови (закрита черепно-мозкова), шиї (закрита травма шиї), грудей та живота (закрита травма грудей та живота), м`яких тканин тіла утворились від дії тупого(-их) предмета (-ів) та мають ознаки прижиттєвих. Характер ушкоджень (синці, садна, рани) на тілі можуть вказувати на утворення їх від множинних не менш як 50 (точно встановити їх кількість неможливо), травмуючих дій (ударів) тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту - можливо руками, ногами; тупим предметом з переважаючою поверхнею контакту; видовженим тупим предметом який мав ребро, видовженим циліндричним предметом- такими предметами могли бути дерев`яна палиця циліндричної форми, що зламалася під час нанесення ударів нею, частини розламаного дерев`яного табурету - ніжки та сидіння (предмет з ребром). Ці предмети виявлені під час огляду місця події та зображені на ілюстративних таблицях, показані на відеозапису що наданий. Таким чином, наявні у ОСОБА_10 множинні тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та у спосіб, на які вказують свідки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що ними зазначені під час допиту у якості свідків 23.04.2018 року. Ступень вираженості трупних явищ при огляді трупа на місці пригоди 23.04.2018 року (Труп рівномірно охолоджений практично у всіх частинах тіла, ледь теплий у пахвинних ділянках. Трупне заклякання визначається та добре виражене в жувальних м`язах, м`язах рук, ледь помітне у м`язах ніг. Трупні плями невеликі, блідо-фіолетові, вбачаються на спині, при натисканні на них о 09-45 зникають та відновлюються через 4 хвилини - 4 хвилини 20 секунд), із урахуванням наявної крововтрати та шоку, може відповідати давності настання смерті близько 6-12 годин до вказаного часу. (а.к.п. 176-184 Т. 1);

- висновок експерта № 205 (експертиза розпочата 11.06.2018 року, закінчена 18.062018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року (а.к.п. 200-201 Т. 1), яким встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_10 відносить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На наданих на дослідження речових доказах - кофті в об. №№ 1,2,3,6,7,814,17 та джинсових брюках в об. №№ 18-27, вилучених за адресою: АДРЕСА_3, кімната № 1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові по системі АВО в об. №№ 1,2,17,18,21,23,24,26 виявлений тільки антиген В, який властивий групі крові потерпілого гр. ОСОБА_10 . Таким чином, не виключається походження крові в слідах об`єктів №№1,2,17,18-21,23,24,26 від потерпілого гр. ОСОБА_10 . В об`єктах №№3,6,7,8,14,22,25,27 антигени А, В. і Н не виявлені. На наданій на дослідження кофті в об. №№4,5,9,10,11,12,13,15,16, вилученій за адресою: АДРЕСА_3, кімната № 1 , виявлена кров, видова належність якої не встановлена, в зв`язку з отриманням негативних результатів з усіма преципітуючими сироватками, що є у відділенні. На наданих на дослідження джинсових брюках в об. № 28, вилучених за адресою: АДРЕСА_3, кімната № 1 кров не виявлена (а.к.п. 202-210 Т. 1);

- висновок експерта № 201ц (експертиза почата 24.05.2018 року, закінчена 07.06.2018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року (а.к.п. 218 Т. 1), яким встановлено, що згідно «Акту судово-медичного дослідження» № 367 від 04.05.2018 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілого ОСОБА_10 , 1972 р.н., належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (Згідно ст. 69 КПК України). При судово-цитологічному дослідженні частини № 2 дерев`яної палиці (об.2), частин №13,15,17 стільця (об.13,15,17) знайдена кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові (об. 13,17). При встановленні групової належності крові в об. 2,13,15,17 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_10 . Кров (об.1,3-12,14,16,18) та клітини з ядрами (об.1-18) не знайдені. (а.к.п. 212-217 Т. 1);

- висновок експерта № 199ц (експертиза почата 29.05.2018 року, закінчена 06.06.2018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року (а.к.п. 219 Т. 1), яким встановлено, що згідно «Акту судово-медичного дослідження» № 367 від 04.05.2018 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, кров потерпілого ОСОБА_10 , 1972 р.н., належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (Згідно ст. 69 КПК України). Категорію видільництва потерпілого ОСОБА_10 не встановлювали через відсутність зразка жовчі. При судово-цитологічному дослідженні недопалків сигарет марки «MARVEL» (об. 1) та «WINSTON XS pression FRESH» (об.3) виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Статеву належність осіб, що курили дані сигарети, встановити не вдалось через відсутність клітин з ядрами. Отже, дані сигаретуи(об.1,3) могли бути викурені особою/особами, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, незалежно від категорії видільництва, однією з яких може бути потерпілий ОСОБА_10 (антиген В). При судово-цитологічному дослідженні недопалка сигарети марки «WEST BLUE» (об.2) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Статеву належність особи, що курила дану сигарету встановити не вдалось через дуже малу кількість клітин з ядрами. Отже, дана сигарета могла бути викурена особою, в крові якої міститься антиген А по системі АВО, незалежно від категорії видільництва, і не могла бути викурена потерпілим ОСОБА_10 (а.к.п. 220-224 Т. 1);

- висновок експерта № 213 (експертиза почата 11.06.2018 року, закінчена 15.06.2018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року (а.к.п. 225 Т. 1), яким встановлено, що кров трупа потерпілого гр. ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На наданих на дослідження фрагменті килима І (об.№№1,2), фрагменті килима ІІ (об.№3), фрагменті тюлі І (об.№4), фрагменті простирадла (об.№6), вилучених за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові було отримано наступні результати: а) на фрагменті килима І в об.№№1,2 та фрагменті тюлі І в об.№4 було виявлено антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_10 ; б) на фрагменті килима ІІ в об. №3 та на фрагменті простирадла в об.№6 було виявлено антигени А і В. Дана кров може походити від особи з групою крові АВ(IV), або бути змішаною кров`ю осіб з будь-яким сполученням вказаних антигенів. Можливість домішки крові гр. ОСОБА_10 в об. №№3,6 не виключається (антиген В). На фрагменті тюлі ІІ в об.№5 кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена (а.к.п. 226-230 Т. 1);

- висновок експерта № 214 (експертиза почата 04.06.2018 року, закінчена 11.06.2018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року (а.к.п. 231 Т. 1), яким встановлено, що кров трупа потерпілого гр. ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На наданих на дослідження ватному диску зі змивом з підлоги в коридорі (об.№1), марлевому тампоні зі змивом біля тумби для телевізора (об.№3), марлевому тампоні зі змивом з підлоги біля дверей кімнати №2 (об. №4), вилученими за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1,3,4 виявлено антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від гр. ОСОБА_10 . На марлевому тампоні зі змивом зі стіни коридору (об.№2) виявлена кров, видова належність якої не встановлена, у зв`язку з отриманням негативних результатів зі всіма преципітуючими сироватками (а.к.п. 232-237 Т. 1);

- висновок експерта № 203 (експертиза почата 08.06.2018 року, закінчена 15.06.2018 року), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року (а.к.п. 238 Т. 1), яким встановлено, що кров трупа потерпілого гр. ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На наданих на дослідження светрі (об.№№1-7) на штанах (об.№№8,10,11), вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові по системі АВО в об. №№1-8,10,11 виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого гр. ОСОБА_10 . На шортах (об.№№13,14) та штанах в об.№№9, 12 кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена. (а.к.п. 240-245 Т. 1);

- висновок судово-психіатричного експерта №301-2021 від 19.10.2021 року, яким встановлено, що ОСОБА_5 , 1996 р.н., на даний час виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості за експлозивним типом, стан компенсації, що відповідає шифру F60.3 МКХ-10, однак, даний розлад знаходиться в межах патології особистості та не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, в тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував, виявляв клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості за експлозивним типом, стан компенсації, що відповідає шифру F60.3 МКХ-10 перегляду. Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 по своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.к.п. 52-54 Т. 2).

Також судом в ході судового розгляду були досліджені інші письмові докази, які були безпосередньо вивчені судом, які не доводять та не спростовують винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого складу кримінального правопорушення та носять процесуальний характер.

Так, аналізуючи надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не доведена, а його показання, які він надав в ході судового розгляду не спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення, а тому відносно ОСОБА_5 слід ухвалити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України.

При цьому, згідно ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доках з точи зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Судом за клопотанням сторони обвинувачення в ході судового розгляду було досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_55 від 23.04.2018 року на стадії досудового розслідування, проте вказаний доказ суд визнає недопустимим з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно виконати трискладовий тест («тест Аль-Хаваджа і Тахері»), з`ясувавши такі обставини: 1) чи існували поважні причини для неявки свідка до суду та відповідно для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів; 2) чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого; 3) чи існували достатні врівноважуючи фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити щоб судовий розгляд у цілому був справедливим («Аль-Хаваджа та Тахері проти Сполученого Королівства»; «Слободян проти України»; «Жуковський проти України»).

Судом при дослідженні витягу з ІІПС «Армор» (а.к.п. 196 Т. 2), долученого стороною обвинувачення в ході судового розгляду, встановлено, що свідок ОСОБА_16 помер, а тому у вказаному випадку наявні поважні причини неявки свідка до суду, що узгоджується з обставиною, необхідною для виконання вказаного тесту. Проте, як судом встановлено, вказаний протокол позасудового допиту свідка є єдиною підставою для підтвердження обвинувачення органу досудового розслідування та визнання обвинуваченого винним, що прямо суперечить другому критерію зазначеного тесту.

Серед іншого слід зазначити, що однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (ч. 1 п. 16 ст. 7 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки показаннями свідка чи потерпілого, яких безпосередньо не допитував під час судового засідання, лише у разі коли вказані особи були допитані слідчим суддею в порядку передбаченому ч. 1 ст. 225 КПК України. При цьому, стороною обвинувачення не було враховано вказані вимоги законодавця при проведенні досудового розслідування, що призвело до фактичної втрати показів ОСОБА_55 , у зв`язку з його смертю внаслідок хвороби, які могли б сприйматися судом при проведенні судового розгляду вказаного кримінального провадження.

А тому, суд при ухваленні вироку відносно ОСОБА_5 , зважаючи на принцип безспосередності сприйняття показів свідка під час судового розгляду, а також враховуючи те, що критерії «тесту Аль-Хаваджа і Тахері» недотримані, не вбачає підстав посилатися на покази свідка ОСОБА_55 , отримані в позасудовий спосіб.

Вказана правова позиція суду цілком узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема висвітленою в постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.10.2021 року у справі № 487/5684/19.

Окрім того, оцінюючи достовірність показань свідків у вказаному кримінальному провадженні, зважаючи на визнання останніми факту обмови ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

Принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) є однією з основоположних засад кримінального провадження.

У відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 96 КПК України сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

Під час судового розгляду свідки стверджували про надання органу досудового розслідування неправдивих показів, проте стороною обвинувачення не надавалися позасудові показання вказаних свідків або інші документи, які б спростовували надані суду покази. Надані прокурором в судовому засіданні витяги з ЄРДР про реєстрацію кримінальних проваджень щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_56 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України не носять жодного преюдиційного характеру для суду, оскільки вказані свідки самостійно неодноразово під час судового розгляду визнавали факт введення в оману органу досудового розслідування. Більш того, в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано суду жодних показань та/або документів, регламентованих ч. 2 ст. 96 КПК України, що могли б доводити недостовірність показань свідків. При цьому, внесення відомостей до ЄРДР прокурором ОСОБА_7 здійснювалося за внутрішнім переконанням останньої, що жодним чином не доводить та не спростовує достовірність показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_57 .

У зв`язку із вищевикладеним у суду відсутні передумови для визнання показів свідків недостовірними, з огляду на нереалізацію сторонами кримінального провадження права на їх спростування.

Твердження прокурора про те, що суд повинен критично поставитися до показів свідка ОСОБА_12 , у зв`язку із тим, що вона є матір`ю обвинуваченого та зміна показань останньою має на меті виправдання останнього, суд вважає неспроможними, оскільки показання вказаного свідка були підтверджені показами інших свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому у суду відсутні підстави вважати вказані покази недостовірними або недопустимими. Окрім того, судом було роз`яснено вказаному свідку положення ст. 62 Конституції України, проте ОСОБА_12 , маючи таку конституційну можливість, не відмовилася давати показання щодо сина, що було виключно добровільним волевиявленням останньої. Варто зауважити, що саме покази свідка ОСОБА_49 суперечать показам всіх інших свідків у вказаному кримінальному провадженні та є єдиним опосередкованим доказом, який суд при сукупності інших вагових доказів міг би покласти в основу вироку для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що суперечить принципу доведеності винуватості особи «поза розумним сумнівом».

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх не можливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

На сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

При вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК, що передбачають: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вказана позиція суду цілком узгоджується з правовою позицією, висловленою колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.05.2021 року у справі № 234/15877/16-к.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

У зв`язку із чим виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого.

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком, згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, а вся повнота відповідальності за правильне вирішення справи покладається на суди.

Крім того, є недопустимим обвинувальний ухил з боку суду при вирішенні питання про винність чи невинність обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого, що кореспондується з положеннями ст.62 Конституції України.

При цьому у ч. 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на це, при аналізі доказів у справах повинно досліджуватися питання, наслідки обґрунтовано висунуті обставини, які обумовили за версією обвинувачення факт вчинення злочину.

При розгляді даного кримінального провадження аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з доказів, запропонованих стороною обвинувачення, і досліджених та оцінених в судовому засіданні, як окремо, так і всі в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що 22 квітня 2018 року приблизно о 21 годині знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у сварку із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заподіяння смерті останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в приміщенні кімнати квартири наніс не менше п`яти ударів руками в область обличчя та грудної клітини ОСОБА_10 , від яких ОСОБА_10 впав на дерев`яний табурет, котрий стояв на підлозі в приміщенні коридору квартири, від чого табурет зламався, а ОСОБА_10 опинився на підлозі в положенні лежачи на лівому боці. Після чого, ОСОБА_5 , пішов до приміщення кухні, де взяв дерев`яну палицю (циліндричної форми), довжиною приблизно 1,3 метри, та повернувшись до приміщення коридору продовжив наносити не визначену кількість ударів вказаною дерев`яною полицею в область голови ОСОБА_10 , який в цей час, продовжував перебувати в положенні лежачи, від зазначених ударів палиця зламалася. Після чого, ОСОБА_5 взяв обома руками з підлоги частину дерев`яного табурету, та наніс чисельну кількість ударів в область голови, тулуба та ніг ОСОБА_10 , в результаті ударів частина табурету зламалася, після чого ОСОБА_5 почав наносити удари ногами в область голови ОСОБА_10 . Спричинені тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

Оцінюючи дане твердження органу досудового розслідування судом, під час судового провадження, не отримано, а стороною обвинувачення не надано жодних допустимих доказів, які б свідчили про зазначені в обвинувальному акті неприязні відносини чи конфлікт, який відбувся 22 квітня 2018 року приблизно о 21 годині між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_10 , як і не надано жодних доказів будь-якого конфлікту між ними за життя останнього.

Крім того, аналізуючи показання свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 судом достовірно було встановлено, що 22.04.2018 року приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 перебував поза межами квартири разом із ОСОБА_59 , що підтвердив останній безпосередньо під час допиту в судовому засіданні. Вказаний факт спростовує саму можливість знаходження ОСОБА_5 у квартирі у зазначений в обвинувальному акті час. Окрім того, останні вказали, що конфлікт у потерпілого відбувся зі свідком ОСОБА_60 , який переріс у бійку та безпосередньо останнім спричинялися удари палицею та табуретом потерпілому ОСОБА_10 . Даний факт органами досудового розслідування жодним чином не перевірявся та не був спростований у суді. Окрім того, стороною обвинувачення не вживалися будь-які дієві заходи на спростування зазначених фактів. Органом досудового розслідування доказова база сформована здебільшого на експертних дослідженнях, які встановлюють лише факт та обставини смерті, а також приналежність крові та біологічного матеріалу потерпілому ОСОБА_10 , проте жодного прямого доказу причетності безпосередньо ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому складу кримінального правопорушення, суду не надано.

Судом усунено протиріччя стосовно відомостей про наявність в квартирі недопалків сигарет, одна з яких, відповідно до висновку експерта № 199 ц від 29.05.2018 року (а.к.п. 220-223 Т. 1), не могла бути викурена ОСОБА_10 . Так, в ході допиту свідка ОСОБА_11 судом встановлено, що після прогулянки вони з ОСОБА_5 повернулися до квартири та побачили потерпілого ОСОБА_10 вже з наявними тілесними ушкодженнями, після чого ОСОБА_11 пішов палити на балкон. По спливу нетривалого проміжку часу обвинувачений прийшов на балкон до ОСОБА_11 та викурив сигарету. Суд також не відкидає можливості, що вказані недопалки могли бути залишені, зокрема й іншими свідками, проте стороною обвинувачення не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження або спростування зазначених доводів.

Окрім того, органом досудового розслідування проводився вузький комплекс слідчих (розшукових) дій, які могли б встановити вину або невинуватість причетної до вчинення кримінального правопорушення особи, а докази формувалися шляхом проведення оглядів місця події, допитів свідків та проведення експертиз, що вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Таким чином, стороною обвинувачення не спростовані доводи сторони захисту про те, що смерть потерпілого ОСОБА_10 могла відбутися за інших обставин і не доведено, що саме ОСОБА_5 наносилися удари. Окрім того, органом досудового розслідування не перевірявся факт причетності ОСОБА_16 до інкримінованого складу кримінального правопорушення, а прокурором не заявлялися клопотання про проведення додаткових експертних досліджень, спрямованих на встановлення факту приналежності виявлених слідів крові та іншого зібраного біологічного матеріалу ОСОБА_16 та/або обвинуваченому ОСОБА_5 . При цьому обставин, регламентованих ч. 2 ст. 332 КПК України, для призначення експертизи за відсутності клопотань учасників кримінального провадження, судом встановлено не було.

Інших доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на причетність ОСОБА_5 до вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_10 стороною обвинувачення надано не було.

Як убачається з досліджених судом доказів, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства ґрунтується лише на факті виявлення трупу ОСОБА_10 з наявністю ряду тілесних ушкоджень, які, відповідно до висновку судово - медичної експертизи за № 29/990/2 (а.к.п. 169-175 Т. 1), були спричинені незадовго до моменту настання смерті (у проміжок часу близько 40 хвилин до 1 години) та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Будь-яких інших допустимих доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, стороною обвинувачення не наведено.

Доводи обвинуваченого, висунуті ним на свій захист, не спростовані, а доказів його вини, крім наданих стороною обвинувачення в ході судового розгляду справи, і які проаналізовано вище, не здобуто. Клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, у тому числі про призначення судових експертиз, під час судового провадження стороною обвинувачення не заявлялися. Зазначена обставина є підставою для висновку про те, що докази, зібрані стороною обвинувачення, є вичерпними.

Суд наголошує увагу на тому, що не може перебирати на себе функцію обвинувача при розгляді кримінального провадження, а змушений керуватися виключно наданими сторонами кримінального провадження доказами, з огляду на принцип змагальності кримінального процесу. При цьому підтримання державного обвинувачення, шляхом спростування або підтвердження фактів, які безпосередньо сприймаються судом, належить до дискреційних повноважень сторони обвинувачення та захисту.

З огляду на викладене, жоден із наданих стороною обвинувачення доказів як сам по собі так і в сукупності з іншими, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не дав достатніх підстав стверджувати поза «розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року №9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15 липня 2010 року, остаточне рішення від 15 жовтня 2010 року (пункт 53) та у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, остаточне рішення від 17 червня 2011 року (пункт 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що «сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину».

В силу ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оцінивши в сукупності встановлені обставини, дослідивши та проаналізувавши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, згідно вимог ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що в ході судового провадження стороною обвинувачення не надано жодного доказу як самого по собі, так і в сукупності з іншими, які були б достатніми для ствердження «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

А тому, ОСОБА_5 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року (а.к.п. 186-188 Т. 1), накладено арешт на майно, а саме на: дерев`яні частини стільця з металевим каркасом, які упаковано до мішка білого кольору; 1 светр, 1 шорти червоного кольору з плямами бурого кольору з ванної кімнати з підлоги, які упаковано до картонної коробки; 2 частини килиму з плямами бурого кольору з кімнати № 2, які упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Марвел», який упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вінстон», який упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вест», який упаковано до паперового конверту; 3 частини дерев`яної палиці зі столу на кухні зі слідами бурого кольору, які упаковано до мішка білого кольору; 2 фрагменти тюлі з кімнати № 2 зі слідами бурого кольору, які упаковано до паперового конверту; 2 мобільні телефони зі столу на кухні (Microsoft i Samsung), які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0019211; шорти з кімнати № 2, які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0010051; штани та светр з кімнати № 2, які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013000; розбитий скляний флакон з-під лаку для нігтів з підлоги на кухні, який упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013885; телефон чорного кольору Acer, який упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013881, які було вилучено під час огляду місця події від 23.04.2018, об`єктом якого було приміщення кв. АДРЕСА_3 ; клаптик простирадла розміром приблизно 10х7 см зі слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту; джинсові штани та кофта з плямами бурого кольору, які упаковано до картонної коробки, які було вилучено в ході огляду трупа за адресою АДРЕСА_3, кім. № 1 , який підлягає скасуванню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, понесені за проведення експертних досліджень в кримінальному провадженні в сумі 75 164 гривні 70 копійок, слід віднести на рахунок держави, а саме:

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 205 від 11.06.2018 року), в сумі 25 716 грн. 50 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 201ц від 24.05.2018 року), в сумі 17 780 грн. 40 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 199ц від 29.05.2018 року), в сумі 2 932 грн. 50 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 213 від 11.06.2018 року), в сумі 6 501 грн. 00 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 214 від 04.06.2018 року), в сумі 4 334 грн. 00 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 203 від 08.06.2018 року), в сумі 13 628 грн. 50 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 200ц від 06.06.2018 року), в сумі 1 975 грн. 60 коп.;

-за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта № 205ц від 27.06.2018 року), в сумі 2 296 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдати, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень у вказаному кримінальному провадженні, в загальній сумі 75 164 (сімдесят п`ять тисяч сто шістдесят чотири) гривні 70 копійок - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року на майно, а саме на: дерев`яні частини стільця з металевим каркасом, які упаковано до мішка білого кольору; 1 светр, 1 шорти червоного кольору з плямами бурого кольору з ванної кімнати з підлоги, які упаковано до картонної коробки; 2 частини килиму з плямами бурого кольору з кімнати № 2, які упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Марвел», який упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вінстон», який упаковано до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вест», який упаковано до паперового конверту; 3 частини дерев`яної палиці зі столу на кухні зі слідами бурого кольору, які упаковано до мішка білого кольору; 2 фрагменти тюлі з кімнати № 2 зі слідами бурого кольору, які упаковано до паперового конверту; 2 мобільні телефони зі столу на кухні (Microsoft i Samsung), які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0019211; шорти з кімнати № 2, які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0010051; штани та светр з кімнати № 2, які упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013000; розбитий скляний флакон з-під лаку для нігтів з підлоги на кухні, який упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013885; телефон чорного кольору Acer, який упаковано до спеціального поліетиленового пакету № 0013881, які було вилучено під час огляду місця події від 23.04.2018, об`єктом якого було приміщення кв. АДРЕСА_3 ; клаптик простирадла розміром приблизно 10х7 см зі слідами речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту; джинсові штани та кофта з плямами бурого кольору, які упаковано до картонної коробки, які було вилучено в ході огляду трупа за адресою АДРЕСА_3, кім. № 1 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- дерев`яні частини стільця з металевим каркасом, упаковані до мішка білого кольору; змив речовини бурого кольору зі сходів біля ліфта на 6-му поверсі, упаковані до паперового конверту; 1 светр, 1 шорти червоного кольору з плямами бурого кольору з ванної кімнати з підлоги, упаковані до картонної коробки; 2 частини килиму з плямами бурого кольору з кімнати №2, упаковані до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Марвел», упакований до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вінстон», упакований до паперового конверту; недопалок 1 шт. з кухні з попільнички «Вест», упакований до паперового конверту; 5 слідів папілярного узору (4 сліди з кухні, 1 слід з пляшки, яка знаходилася біля сміттєпроводам ід 5-м і 6-м поверхом будинку № 8 по вул. Курчатова у м. Києві), упаковані до паперового конверту; 3 частини дерев`яної палиці зі столу на кухні зі слідами бурого кольору, упаковані до мішка білого кольору; 2 фрагменти тюлі з кімнати №2 зі слідами бурого кольору, упаковані до паперового конверту; 2 змиви речовини бурого кольору з коридору (стіна і підлога), упаковані до 2-х паперових конвертів; розбитий скляний флакон з-під лаку для нігтів з підлоги на кухні, упакований до спеціального поліетиленового пакету № 0013885; змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 , упаковані до паперового конверту; зрізи з правої та лівої руки трупа ОСОБА_10 , упаковані до паперового конверту; 10 слідів папілярного узору, упаковані до паперового конверту; змив клейкої рідини з підлоги, упакований до паперового конверту; клаптик простирадла розміром приблизно 10*7 см зі слідами речовини бурого кольору, упаковані до паперового конверту; контрольний зразок бинтового тампону; змив речовини бурого кольору біля телевізора, упакований до паперового конверту; джинсові штани та кофта, з плямами бурого кольору, упаковані до картонної коробки; шорти з кімнати №2, упаковані до спеціального поліетиленового пакету №0010051; штани та светр з кімнати №2, упаковані до спеціального поліетиленового пакету №0013000, передані на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП в м. Києві - знищити;

- телефон чорного кольору Acer, упакований до спеціального поліетиленового пакету №0013881; мобільний телефон марки Samsung СТ-Е 1202 ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з двома сім-картами операторів «Київстар» та «Лайфселл» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 - залишити у володінні ОСОБА_12 ;

- мобільний телефон, вилучений зі столу на кухні марки Microsoft ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з двома сім-картками операторів «Київстар» та «Водафон» НОМЕР_8 , НОМЕР_9 - залишити у володінні ОСОБА_62 ;

- паспорт громадянина України (біометричний) та закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 - залишити у володінні ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення направити виправданому, а також вручити захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя