Справа № 391/851/23
пров. 1-кп/393/37/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року селище Кам`янець

Колегія суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_5 ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 26.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження прокурором було подано до суду клопотання про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою колегії суддів від 23.07.2024 року. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2025 року ОСОБА_6 продовжено строк дії покладених на нього процесуальних обов`язків ухвалою колегії суддів від 23.07.2024 року до 29.06.2025 року включно. Так як, граничний строк дії процесуальних обов`язків встановлених обвинуваченому спливає, при цьому, розгляд кримінального провадження відносно вказаного обвинуваченого ще триває. ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом класифікується як особливо тяжкий злочин з мірою покарання до 12 років позбавлення волі. Крім того, на даний час не змінились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який наразі не встановлено. А тому, враховуючи вищевикладене, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 процесуальні обов`язки встановлені колегією суддів в ухвалі від 23.07.2024 року, строком на 2 місяці, що убезпечить від ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на даному етапі судового провадження. А також, підтримав подане ним до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню, яке обґрунтував тим, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на останнього передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків. У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2025р. на строк 2 (два) місяці, до 29.06.2025 року включно. На даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки в цілому вони не зможуть гарантовано запобігти ризикам зазначеним вище, та просив задовольнити подані ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки вважають клопотання прокурора необґрунтованим та недоведеним.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала думку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 та вважає, що підстави для продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та наполягав на його задоволенні. Вважає, що є всі підстави для продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора частково та застосувати до обвинуваченому ОСОБА_5 не цілодобовий домашній арешт, а домашній арешт лише в нічний час доби. Також, вказав, що ОСОБА_5 має забезпечувати свою родину, та з цією метою потребує працевлаштування, а справа відносно обвинуваченого вже досить тривалий час розглядається в суді та не знаходить свого вирішення не з вини обвинуваченого, останній не порушує належну процесуальну поведінку, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на переховування від суду та спілкування з потерпілим та свідками.

Сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_6 підтримала думку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 та вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відсутні.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та наполягав на його задоволенні. Вважає, що є всі підстави для продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про розгляд справи належним чином, проте надіслала до суду заяву в якій просила відкласти судове засідання на іншу дату, в зв`язку з тим, що перебуває в іншому судовому засіданні в Личаківському районному суді м. Львова, в якості захисника підозрюваних під час розгляду запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду провести розгляд клопотань прокурора щодо запобіжних заходів без участі його захисника ОСОБА_11 ,

Потерпілий в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи був належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду провести розгляд клопотань прокурора щодо запобіжних заходів без участі його захисника ОСОБА_11 та його інтереси представлені іншим захисником ОСОБА_8 , а потерпілий делегував свої повноваження своєму представнику ОСОБА_9 , який присутній в судовому засіданні, суд вважає за можливо провести розгляд клопотань прокурора щодо запобіжних заходів без участі захисника ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 .

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання прокурора, розглянувши відповідні матеріали, колегія суддів дійшла до такого.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно правового змісту ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно із частиною 3 статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла до такого.

Так, 14.07.2023 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та 01.08.2023 року вказану ухвалу колегією Кропивницького апеляційного суду залишено без змін.

В подальшому, ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2024 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено обвинуваченому заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 200,00 грн та вказано, що у разі внесення обвинуваченим застави покласти на нього обов`язки, які визначені в ч.5 ст.194 КПК України, а саме: - прибувати до суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, як особисто так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях та в суді; - здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

06.08.2024 року обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено з-під варти після внесення застави, а тому, в силу ч. 4 ст. 202 КПК України, з 06.08.2024 року обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

12.09.2024 року ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 продовжено строк дії покладених на нього процесуальних обов`язків ухвалою колегії суддів від 23.07.2024 року до 12.11.2024 року включно, який було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою колегії суддів від 29.04.2025 року до 29.06.2025 року включно.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке класифікується як особливо тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тож усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, обвинувачений може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України.

Таким чином, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати обвинуваченого до вчинення спроби ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тож ризик переховування від суду є ймовірним.

Водночас слушними є доводи сторони обвинувачення про наявність ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим (детективом) чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). У той же час, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час судом ще не допитані свідки та потерпілий по даному кримінальному провадженні, тому є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, усвідомлюючи тяжкість покарання, останній може незаконно впливати на даних осіб, які можуть володіти будь-якою інформацією стосовно обставин кримінального провадження, з метою зміни та дачі показань останніми на його користь.

Водночас колегією суддів враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, проте, відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті, щодо нього 25.11.2020 року скеровано обвинувальний акт до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.289 КК України та, крім того, обвинувачений не одружений, не працює, особи на утримані відсутні, тобто не має офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, відтак обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому процесуальних обов`язків необхідно для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, на сьогоднішній час не встановлено, здійснюється судове провадження, а тому клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту не спростовують висновків суду.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла до такого.

Так, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на останнього передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

У подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2025 року на строк 2 (два) місяці, до 29.06.2025 року включно, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Прокурор у своєму клопотанні вказує, що на даний час необхідність в раніше обраному щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який карається позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому усвідомлення тяжкості можливого покарання у разі доведення його вини вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, ОСОБА_5 , знаючи, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які на даний час не допитані судом враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Щодо наявності інших ризиків передбачених п.п. 4-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема тих, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є необґрунтованими та недоведеними прокурором у судовому засіданні, в зв`язку з тим, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які нові відомості щодо вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню та під час судового засідання було підтверджено належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, судом ще не завершено дослідження зібраних в межах кримінального провадження доказів, не допитано свідків, та обвинувачених.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, суд вважає, що у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду та впливати на свідків, які ще не були допитані безпосередньо в судовому засіданні.

Водночас судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, хоча й офіційно не працює, проте, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу втрачають свою інтенсивність (рішення ЄСПЛ «Нечай проти України»).

На думку суду продовження застосування до обвинуваченого за наведених обставин запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становитиме для обвинуваченого надмірний тягар та непропорційне втручання у право на особисту свободу, а також матиме негативний вплив на членів його родини та певною мірою обмежуватиме і їх права, оскільки обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості працювати та фінансово забезпечувати як себе, так і свою родину.

За весь період перебування під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 жодного разу не порушував умов запобіжного заходу, а також покладених на нього обов`язків.

Згідно з позицією ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії» від 02.08.2001, відповідно до якої за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 § 1 (с) Конвенції.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість інкримінованого правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суворість можливого покарання, дані про особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та реєстрації, з огляду на тривале перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом та належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованого обвинувачення та частково доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту лише в нічний час доби, що забезпечить дієвість кримінального провадження та поряд із цим надасть можливість обвинуваченому працювати і забезпечувати свою родину.

Таким чином, беручи до уваги позицію сторони захисту, про необхідність зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби, а також те, що обвинувачений виконує належним чином свої процесуальні обов`язки, а кримінальне провадження вже тривалий час не знаходить свого вирішення не з вини обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу та застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22-00 год вечора до 06-00 год ранку, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-190, 194, 331, 392, 395 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження строку процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 18 серпня 2025 року строк дії покладених на нього обов`язків ухвалою колегії суддів Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.07.2024 року, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, як особисто так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Бобринець, Бобринецького району Кіровоградської області, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби, на строк 2 місяці, тобто з 18 червня 2025 року до 18 серпня 2025 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 год вечора до 06-00 год ранку, без дозволу прокурора та суду;

2)прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі у процесуальних діях.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням покладених на нього обов`язків покласти на відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Звернення цієї ухвали до виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та начальнику відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті та проголошено її резолютивну частину 18.06.2025 року.

Повний текст ухвали виготовлений протягом однієї доби та оголошений 19.06.2025 року о 12:46 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3