УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001095 від 21.11.2024

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001095 від 21.11.2024.

Заява мотивована тим, що у провадженні слідчих ГСУ СБУ перебуває кримінальне провадження №0001095 від 21.11.2024 року.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Адвокат ОСОБА_3 у заяві зазначає, що під час надання правової допомоги у кримінальному провадженні №0001095 від 21.11.2024 адвокатами АО «DEFENSORES» подано низку клопотань які безпідставно органом досудового розслідування та прокурором проігноровано, в порядку, встановленому ст. 220 КПК України, а також прокурором не було здійснено належного нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва.

Вважає, що прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 є упередженим під час здійснення процесуального керівництва зазначеного кримінального провадження, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України є підставою для її відводу.

Ініціатор заяви вважає, що прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка була свідком (очевидцем) подій, що інкриміновані підзахисному ОСОБА_4 і може надати свідчення щодо обставин, пов`язаних як з наданням свідчень ОСОБА_4 в суді, в якому вона приймала безпосередню участь, так і з наданням документу, який сторона обвинувачення вважає підробленим.

Крім того, 15.04.2025 року під час проведення слідчої (розшукової) дії - допиту підозрюваного ОСОБА_4 старшим слідчим в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_6 не було допущено до участі у зазначеній дії адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а також вручено незаконну постанову про відмову у допущені до кримінального провадження адвоката від 15.04.2025 р. Даними діями старший слідчий ОСОБА_6 порушив конституційне право підозрюваного на захист.

З метою відновлення забезпечення права на захист підзахисному ОСОБА_4 було спрямовано скаргу на рішення слідчого до Офісу Генерального прокурора, яке було проігнороване.

Як зазначає ініціатор заяви, до процесуального керівника стороною захисту було спрямоване клопотання про забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0001095 виявляється за необхідне допитати за участю сторони захисту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яке також було проігнороване.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 в порушення Наказу Офісу Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» № 309 від 30.09.2021 р. неналежно виконував обов`язки щодо впливу на перебіг та результати кримінальної процесуальної діяльності.

У зв`язку з чим просить задовольнити заяву про відвід прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від участі у здійснені процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001095 від 21.11.2024.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід прокурора підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що у даному кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_5 проявляє упередженість відносно сторони захисту, просив заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, в той же час на електронну пошту суду скерувала заяву, у якій просила розглянути заяву без участі прокурора. Зазначила, що підстави, передбачені ст. 77 КПК України, для відводу прокурора відсутні, твердження адвоката про те, що прокурор може бути свідком у даному кримінальному провадженні є надуманими, так як всі дії, які становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, зафіксовані за допомогою аудіо-, відеозаписів судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва та Київського апеляційного суду. В задоволенні заяви про відвід прокурора просила відмовити.

Слідча суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, - недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.

Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпечення законності (ст. 9 КПК України України).

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, відповідно до цієї норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.

В судовому засіданні встановлено, що прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001095.

Відтак, на переконання слідчого судді, наведені у заяві доводи є фактично незгодою адвоката ОСОБА_3 з діями прокурора та прийнятими прокурором процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні, та не можуть бути розцінені як такі, що дають підстави для відводу прокурора ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001095, оскільки не підтверджують ні її особистої зацікавленості, ні наявності інших підстав для сумнівів у її неупередженості.

Натомість, слідча суддя доходить висновку, що прокурор діяв у межах наданих йому КПК повноважень, а тому, відвід зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю та поведінкою прокурора у цьому провадженні, що вочевидь не є підставою для її відводу.

Сама по собі незгода з процесуальними діями прокурора не є об`єктивною підставою, що може викликати сумніви у неупередженості прокурора.

Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід прокурора ОСОБА_5 , у зв`язку із чим заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 77, 81, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001095 від 21.11.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 23 травня 2025 року о 13 годині 10 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_9