ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/1932/25
Номер провадження 1-кп/950/258/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

21 липня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000106 від 16.06.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки НДР м. Потсдам, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_1 , представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про можливість отримати допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа, з метою незаконного отримання вказаної допомоги, 30.01.2025 вирішила подати до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумського району Сумської області недостовірну інформацію про вимушену зміну свого місця проживання з території проведення бойових дій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння коштами з державного бюджету, що нараховуються у вигляді допомоги внутрішньо переміщеними особам, ОСОБА_1 30.01.2025 особисто прибула до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумського району Сумської області, де подала заяву про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу та призначення соціальної допомоги переміщеним особам на проживання, вказавши при цьому недостовірну інформацію про зміну постійного місця проживання, зазначивши адресу нового місця проживання: АДРЕСА_2 . Разом з тим, ОСОБА_1 на час подання заяви достовірно знала і усвідомлювала, що вона не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки фактично постійно проживала до травня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 та вимушено не залишала місця свого постійного проживання.

Допомога на проживання ОСОБА_1 була призначена рішенням управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради від 31.01.2025 з 01.01.2025 в розмірі 2000 гривень щомісяця.

В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, на банківський рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , номер якого остання надала під час оформлення статусу «внутрішньо переміщеної особи», в період часу з 01.01.2025 по травень 2025 року, зараховано грошові кошти в розмірі 10000 гривень, якими в подальшому ОСОБА_1 розпорядилася на власний розсуд.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена винною себе визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася. При цьому повідомила, що відшкодувала завдану кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі та з потерпілою стороною примирилася, у зв`язку з чим просить звільнити її від кримінальної відповідальності.

З даного приводу ОСОБА_1 надала відповідне письмове клопотання.

Представник УПСЗН зазначив, що дійсно на даний час управління жодних претензій до обвинуваченої не має та не заперечує проти задоволення заявленого нею клопотання.

Прокурор вважає, що за вказаних обставин ОСОБА_1 можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Заслухавши учасників провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачена, згідно зі ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок та не належить до кримінальних правопорушень, визначених у ч. 1 ст. 46 КК України.

Поряд з цим встановлено, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вона примирилася з потерпілою стороною та повністю відшкодувала завдані кримінальним правопорушенням збитки, про що нею та представницею УПСЗН заявлено у судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 можливо звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з її примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України внаслідок звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати та речові докази - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 288 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000106 від 16.06.2025 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_6