УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000192 від 05.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000192 від 05.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи майором медичної служби та займаючи посуду начальника медичної служби родів військ і служб військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, 25.03.2020 приблизно о 16 годині 15 хвилин, знаходячись поряд КПП військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за направлення ОСОБА_7 на стаціонарне обстеження та лікування до ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», з метою подальшого проходження військово-лікарської комісії та сприянні у звільненні з військової служби за станом здоров`я.

01.05.2025 в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

У судовому засіданні захисник підтримала клопотання обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суд від 24 травня 2018 року у справі №200/4664/14-к.

Частиною 1 ст.285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно із положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.2. ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Частина 3 ст.49 КК України встановлює, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Тобто суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце 25.03.2020 та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Санкція ч.1 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.368 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Отже суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, станом на 01.05.2025 закінчилися строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст.49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою обставиною.

Цивільний позов не заявлявся.

Суд вважає за необхідне зазначити, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року у провадженні № 51-4251кмо21 (справа № 203/241/17).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений в межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.03.2020 у справі №554/2658/20 провадження №1-кс/554/4191/2020.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.49 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000192 від 05.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази після набрання ухвали суду законної сили:

- грошові кошти у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, у вигляді: купюри номіналом 100 (сто) доларів США НВ 35004549 R; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 42717942 В; купюри номіналом 100 (сто) доларів США АВ 50272804 З; купюри номіналом 100 (сто) доларів США НВ 35724019 D; купюри номіналом 100 (сто) доларів США АВ 78262269 C; купюри номіналом 100 (сто) доларів США АВ 36327002 S; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 02473382 Q; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 33258638 J; купюри номіналом 100 (сто) доларів США АВ 59834322 J; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 07622087 C; купюри номіналом 100 (сто) доларів США HD 25950696 B; купюри номіналом 100 (сто) доларів США НН 04410711 A; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КС 26978736 A; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 20717918 I; купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ 80854471 J, переданні на зберігання до ФІНО УСБ України в Харківській області - повернути державі;

-USB-носій 16gb.; мобільний телефон «ХІАОМІ» note 5, чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ; MEID: НОМЕР_4 , який знаходиться у чохлі чорного кольору; мобільний телефон «ХІАОМІ» ті 5 сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ; MEID: НОМЕР_7 , який знаходився у силіконовому чохлі; грошові кошти у сумі 2101 (дві тисячі сто однієї) гривні, купюрами номіналом: 500 грн. - 2 шт.; 200 грн. 5 шт.; 50 грн. 1 шт.; 20 грн. 2 шт.; 5 грн. - 2 шт.; 1 грн. - 1 шт., переданні на зберігання до ФІНО УСБ України в Харківській області, в ТУ ДБР у м. Полтава - повернути ОСОБА_5 ;

- книгу обліку направлень на ВЛК, яка розпочата 29.12.2016, в/ч НОМЕР_1 на 95 аркушах, прошита ниткою білого кольору та опечатана паперовою биркою з відтиском печатки «Для пакетів №1» військової частини НОМЕР_1 ; книгу обліку офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців за контрактом, що звільнені від служби за станом здоров`я, яка розпочата 31.12.2016 №1/1, в/ч НОМЕР_1 на 96 аркушах, яка прошита білою ниткою та опечатана паперовою биркою з відтиском печатки «Для пакетів №1» військової частини НОМЕР_1 ; копію наказу Міністерства внутрішніх справ України №М-09 від 16.06.2016 «Про медичне забезпечення Національної гвардії України на особливий період обліковий № М-45т від 03.08.2016 на 15 (п`ятнадцяти) аркушах із наявним грифом обмеження доступу «Таємно»- повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.03.2020 у справі №554/2658/20 провадження №1-кс/554/4191/2020.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1