Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1833/2025 У Х В А Л А
Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вказане вище тимчасово вилучене майно, як таке, що зберегло сліди вчинення кримінального правопорушення та використовувалось у якості знаряддя його вчинення.
Враховуючи наведене, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 170 ч.ч. 1, 2 КПК України арешт може бути накладений на майно щодо якого існує сукупність підстав або розумних підозр вважати, що воно відповідає критерію речового доказу, підлягає спеціальної конфіскації, конфіскації юридичної особи для забезпечення позову, конфіскації майна.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
15.04.2025р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Згідно повідомлення, 15.04.2025р. у невстановлений у ході проведення досудового розслідування час, але не пізніше 18 год. 40 хв., у ОСОБА_4 , військовослужбовця ЗС України, виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства , небезпечного для життя та здоров`я особи та обернення вказаного майна на свою користь.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 15.04.2025 близько о 18 год. 40 хв., перебуваючи на законних підставах у приміщенні хостелу «Фокс», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Олексія Вадатурського, 19, з метою реалізації раніше виниклого злочинного корисливого умислу, спрямованого на розбійний напад з метою заволодіння майном та оберненням його на свою користь, увійшов до приміщення кабінету адміністратора, розташованого на першому поверсі, в якому перебувала потерпіла ОСОБА_5 ..
Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, під час дії воєнного стану на території України, маючи корисливий умисел, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи його настання, застосовуючи заздалегідь заготовлений предмет у вигляді ножа, підійшов до ОСОБА_5 , яка знаходилась у приміщення кабінету, та з метою присікання можливого опору зі сторони останньої почав погрожувати їй ножем, висловивши вимогу передати йому грошові кошти, які знаходилися у потерпілої.
Після чого, до вказаного кабінету зайшов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відібравши у ОСОБА_4 ніж, припинили протиправні дії останнього.
Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що вилучений ніж містить сліди злочину, пов`язаного із вчиненням розбійного нападу, використовувався у якості знаряддя його вчинення, підлягає дослідженню в ході проведення судових експертиз, отримані відомості мають доказове значення у розслідуванні кримінального провадження, отже зазначене вище майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, а за такого відповідно до ст. 170 КПК України зазначене майно підлягає арешту.
Керуючись ст. 173, 309 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1