ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 461/2808/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/136/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року, в кримінальному провадженні №0000077 від 19 січня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного майна.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахується з часу його фактичного затримання 23.01.2022.

Запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 12.12.2022 відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 62500 (шістдесят дві тисячі п`ятсот) доларів США, що станом на день ухвалення вироку згідно з офіційним курсом НБУ становить 2 585 718 гривень та 20 000 (двадцять тисяч) Євро, що станом на день ухвалення вироку згідно з офіційним курсом НБУ становить 872 690 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, та 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 20 000 (двадцять тисяч) Євро, що станом на день ухвалення вироку згідно з офіційним курсом НБУ становить 872 690 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, та 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Питання щодо судових витрат, арешту майна та речових доказів вирішено.

Згідно вироку, 18.01.2022 в період часу з 05-20 год. до 05-40 год. ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непомітними для інших осіб, за допомогою заздалегідь підготовлених для вчинення злочину інструментів, відтиснув металопластикове вікно приміщення службового кабінету №205, що знаходиться на другому поверсі Західного апеляційного господарського суду, що на вул.Личаківській, 81 у м.Львові та проник в середину, де шляхом підбору ключа відчинив сейф, який знаходився в приміщенні зазначеного кабінету, звідки таємно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_11 в сумі 30000 Євро, що згідно з офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на 18.01.2022 становить 961710 грн. та грошові кошти потерпілої ОСОБА_10 в сумі 100 тис. доларів США та 20 тис. Євро, що в загальному згідно з офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на 18.01.2022 становило 3 453 340 грн.

Після вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_7 , утримуючи вищевказане викрадене майно, непомітно покинув приміщення службового кабінету №205 Західного апеляційного господарського суду, що на вул.Личаківській, 81 у м.Львові.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 961710 грн та потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 3 453 340грн.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від прокурора і потерпілих не надходило.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та виправдати, а кримінальне провадження закрити.

Вважає, що прокурором в судовому засіданні, під час розгляду даної справи, не представлено беззаперечних та неспростовних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив зазначену в обвинувальному акті крадіжку грошових коштів з приміщення суду, а обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, які виходять з того, що у обвинуваченого вилучено велику кількість грошових коштів, серед яких були в тому числі документи складені на ім`я потерпілої в даному кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що:

обвинувачений ОСОБА_7 грошові кошти підібрав у місці, на яке йому вказав його знайомий, а частина вилучених грошових коштів у обвинуваченого належить йому особисто, так як він виграв велику суму грошових коштів в казино Гранд Готелю, в якому проживав декілька днів, а тому сам по собі факт наявності у обвинуваченого значної суми коштів, частина з яких дійсно могла бути викрадена з приміщення суду, ніяким чином беззаперечно не підтверджує факту вчинення даного злочину самим обвинуваченим;

прокурор, в ході дослідження доказів, ніяким чином не спростував зазначену версію сторони захисту щодо походження виявлених у обвинуваченого грошових коштів та документів, а суд першої інстанції не дав оцінки діям обвинуваченого, який добровільно видав працівникам поліції усі грошові кошти, які перебували у нього;

документів на ім`я потерпілої не було і не могло бути в житлі колишньої дружини обвинуваченого, де вони нібито були вилучені, вони могли знаходитися в сумці, яку підібрав ОСОБА_7 , що і підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ;

суд першої інстанції, порушуючи принцип змагальності сторін та неупередженості, безпідставно відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про проведення експертизи відеозапису проведення обшуку. Крім того, стороною захисту заявлялось клопотання про дослідження речових доказів - тих, які на думку захисту були підкинуті в ході проведення вказаного обшуку, яке судом першої інстанції було задоволено однак, прокурор в судовому засіданні пояснив, що представити речові докази не може, так як вони були втрачені. Така позиція прокурора залишилась поза увагою суду при винесенні вироку у справі і ніяким чином у вироку не відображена;

обвинувачений, на думку сторони захисту, не підпадає під опис тієї особи, яку підвозив свідок ОСОБА_13 , так як ОСОБА_7 спілкується виключно українською мовою та є не великого зросту;

із відеозаписів зовнішніх камер відео спостереження, не можливо неозброєним оком розпізнати дану особу, що підтверджується висновком портретної експертизи, де експерт не підтвердив, що на вказаних зображеннях зафіксований саме обвинувачений ОСОБА_7 ;

судом першої інстанції не було враховано те, що: ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей; позитивно характеризується за місце проживання; має міцні соціальні зв`язки; після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, перерахував на потреби ЗСУ грошові кошти в сумі 100 000 грн; на момент вчинення злочину був несудимим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника та пояснення обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора і представника потерпілих, які заперечили проти доводів сторони захисту і просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог закону під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції було повністю дотримано.

У вироку суду в повній відповідності до вимог статей 374 КПК наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. У мотивувальній частині вироку суд виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, з достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Зокрема, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом першої інстанції, що підтверджують подію злочину, яку сторона захисту не заперечує, а саме: показами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надані ними в судовому засіданні, які за змістом тотожні між собою; показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_14 . Наведені показання потерпілих та свідка повністю узгоджуються і з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, які детально проаналізовані у вироку, зокрема: відомостей з ЖЄО ІТС ІП НПУ та витягу з ЄРДР від 19 січня 2022 року (т.2 а.с.1-2); протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18 січня 2022 року (т.2 а.с.3-5); протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18 січня 2022 року (т.2 а.с.6-8); протоколу огляду місця події від 18 січня 2022 року та фото таблиці до нього, протоколів додаткових оглядів місця події від 25 січня 2022 року і від 10 березня 2022 року та фото таблиці до них (т.2 а.с.9-27); висновку експерта №СЕ-19/114-22/3441-ТР від 18 березня 2022 року (т.2 а.с.154-162).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про непричетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених у ході судового розгляду і детально проаналізованими у вироку доказами.

Так, причетність обвинувачено ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що на початку 2022 року він з обвинуваченим обмінявся автомобілями «Ford» без оформлення документів. В ніч на 18 січня 2022 року цим автомобілем у Львові користувався обвинувачений ОСОБА_7 .

З досліджених в ході судового розгляду рапорту, фототаблиці до нього і відеозаписів з відеокамер зовнішнього відео спостереження вулиць міста Львів зафіксовано в період часу з 03-30год. по 07-16 год. 18 січня 2022 року рух транспортного засобу «Ford Fusion» по вул.Пекарській в м.Львові, переміщення від нього особи вулицями міста, в тому числі біля місця події, а далі транспортними засобами (таксі) і трамваєм, а в подальшому зафіксовано рух цього ж транспортного засобу «Ford Fusion» по вул.Пекарській в м.Львові в протилежному напрямку (т.2 а.с.39-57, т.2 а.с.119-131).

В цей же період часу даними протоколу огляду предметів від 21 лютого 2022 року, фото таблицями до нього і відео, згідно з якими оглянуто запис з відеокамер зовнішнього відео спостереження будівлі Західного апеляційного господарського суду за адресою м.Львів, вул.Личаківська, 81 та зафіксовано як 18 січня 2022 року в період часу з 05-20 год.16с. по 05-21 год. 14с. та в період часу 05-35год. 17с. по 05-36год. 15с. особа чоловічої статі, одягнута у куртку світло сірого кольору з капюшоном, сірі штани, взуття чорного кольору, та має через плече сумку чорного кольору, проходить повз будівлю, зупиняється та за допомогою металевої решітки, яка розташована на вікні першого поверху, проник через вікно на другому поверсі в приміщення Західного апеляційного господарського суду і таким самим чином покинув дану будівлю (т.2 а.с.28-34).

Показаннями свідка ОСОБА_13 підтверджується, що зранку 18 січня 2022 року він підвозив хлопця невеликого зросту, одягнений у все чорне з чорною сумкою в руках з вул.Ш.Руставелі в м.Львові біля Стрийського ринку на вул.Личаківську.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , колишньої дружини обвинуваченого, та ОСОБА_16 , який являється керівником служби безпеки готелю «Grand Hotel», встановлено, що після 18 січня 2022 року у обвинуваченого ОСОБА_7 з`явилась значна сума коштів, частину з яких (близько 28000 доларів США) він 22 січня 2022 року залишив за місцем проживання колишньої дружини, а ще одну частину грошей у доларах та євро залишав в камері зберігання готелю. Наведені показання свідків про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 значної сум коштів у доларах США і Євро узгоджуються і з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, які детально проаналізовані у вироку, зокрема даними:

протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23 січня 2022 року та відеозаписом, згідно з якими у ОСОБА_7 вилучено грошові кошти в сумі 10000 євро, 9000 доларів США, мобільний телефон, ключі від автомобіля «Ford», гаманець в якому знаходились 2 кредитні картки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Fusion», 1004 гривні, візитні карточки, карта казино «First», карта «RoyaiІ». (т.2 а.с.58-63).

протоколом обшуку від 23 січня 2022 року та відео, згідно з яким у будинку АДРЕСА_2 проведено обшук та вилучено грошові кошти в сумі 28500 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів (т.2 а.с.64-69).

протоколом обшуку від 24 січня 2022 року та відео, згідно з якими в автомобілі «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 проведено обшук та вилучено сумку «Bench», шапку «Columbia», годинник «SKmei», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сам автомобіль та ключі від нього (т.2 а.с.70-75).

протоколом обшуку від 24 січня 2022 року та відео, згідно з якими в автомобілі «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 проведено обшук та вилучено, зокрема чоловічий одяг, чорну сумку, валізу коричневого кольору, два конверти, один з яких з надписом «Grand Hotel Lviv», паперовий конверт із надписом 3800$, 8800, 12600, папірець із надписом 5000 євро, конверт із надписом 1700$ + 400$+30$, конверт із надписом 6000Є, листок із надписом 21.02.2021 $ 10000, 12500, 9000, 4000, конверт із надписом 3000 євро (т.2 а.с.76-85).

протоколом огляду предмету від 05 березня 2022 року та фототаблиці до нього,де зазначено, що була оглянута чорна сумка, виготовлена з матеріалу, схожого на шкіру, на якій присутні напис «NIKE» та емблема бренду. Сумка містить два відділення, що закриваються блискавками, та ручку чорного кольору. Під час огляду в сумці були виявлені кілька паперових документів формату A5, що містять інформацію про заяви на видачу готівки, зокрема відомості про отримувача ( ОСОБА_17 ) та банківські операції, які були здійснені з різних банків, таких як «Фінанси та Кредит» і «Діамантбанк». Заявки на видачу готівки вказують на виплату коштів у доларах США або гривнях за певними договорами, із зазначенням сум, номерами рахунків і підписами відповідальних осіб, включаючи отримувача, контролера, бухгалтера і касира. Серед документів є також відомості про повернення депозитів і виплати коштів за банківськими вкладами.

За встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що дані наведених у вироку протоколів слідчих дій, а також інші письмові докази в сукупності з показаннями потерпілих та свідків, повністю підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та дав їх сукупності належну правову оцінку, з якою погоджується і колегія суддів.

Переконливих аргументів на спростування наведених у вироку висновків суду першої інстанції щодо оцінки доказів апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не містить.

Так, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого про те, що значну суму грошових коштів він знайшов, а потім ще виграв значну суму коштів у казино, оскільки у вироку наведено докладні мотиви відхилення такої версії сторони захисту.

Обвинувачений стверджував, що працював у Львові на будівництві приблизно 11 об`єктів разом з людьми, з якими орендував квартиру в районі вул. Зеленої, хоча точної адреси не пам`ятає. Він приїжджав на роботу з м.Червоноград і нерідко ночував у знятій квартирі. Спочатку він повідомив, що 18 січня 2022 року прибув до Львова на чорному Ford приблизно о 06:00 ранку, однак згодом змінив покази. За новою версією, він прибув у м.Львів близько 08:0009:00. Близько 11:3012:00 він забрав товариша з сім`єю з лікарні та відвіз їх додому. Цей товариш повідомив йому, що на території лікарні він бачив сумку та вказав приблизно місце де саме. Пізніше він пішов до вказаного місця, на зазначеній ділянці, поруч зі старими автомобільними шинами, він виявив сумку через плече, у якій лежали аркуші формату А4 з позначенням сум і готівка у доларах США та Євро. За його словами, він перерахував лише 100 000 доларів США, а решта коштів була поскладана пачками з відповідними надписами, що вказували на суми. Того ж дня, натрапивши через інтернет на новину про викрадення великої суми коштів по вул. Личаківській, наступного дня він відвідав ломбард поблизу суду, а 19 січня 2022 року зайшов у казино «Гранд готель», де виграв 550 000 грн, виданих в еквіваленті доларів США.

Оцінюючи наведені показання обвинуваченого щодо походження коштів, суд першої інстанції правильно вказав, що вони є непослідовними та суперечливими між собою, оскільки обвинувачений не назвав де саме, коли і на яких об`єктах він працював, де саме і за якою адресою орендував квартиру у м.Львові, де саме і на території якої лікарні він нібито знайшов чорну сумку з грошима потерпілих, про місце розташування якої йому повідомив товариш. Також, обвинувачений не назвав жодних відомостей про особу цього товариша.

Таким чином, обвинувачений повідомив суду першої інстанції свою версію подій узагальнено, без наведення конкретних фактів та обставин, які можна перевірити і підтвердити або спростувати, а тому апеляційний суд погоджується з висновком про те, що такі показання обвинуваченого є обраним ним способом захисту з метою уникнення відповідальності.

Крім того, наведене спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що сторона обвинувачення не вжила заходів для спростування показань обвинуваченого, оскільки щодо походження виявлених у нього грошових коштів та документів обвинувачений не назвав жодних конкретних обставин, які би можна було об`єктивно перевірити. Окрім таких показань обвинуваченого сторона захисту не надала жодних інших доказів походження виявленої у нього значної суми коштів.

Також, показання обвинуваченого в судовому засіданні про те, що частину коштів, виявлених у нього при затриманні, він виграв напередодні у казино є непослідовними, оскільки як видно зі змісту протоколу затримання обвинуваченого при вилученні цих коштів він таких обставин не повідомляв, а стверджував лише про те, що знайшов їх у парку біля лікарні.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений передав працівникам поліції грошові кошти добровільно, спростовується встановленими в ході судового розгляду обставинами про те, що обвинувачений після події злочину поїхав у м.Червоноград до мами та дружини, останній залишив 50 000 доларів США, а решту витрачав на власний розсуд і вони були вилучені поліцією лише після його затримання.

Показання обвинуваченого про те, що 23 січня 2022 року його зупинила поліція та через те, що він був позбавлений права на керування автомобілем його затримали та відвезли у ЛРУП №1 м.Львова спростовуються показаннями ОСОБА_12 , колишньої дружини обвинуваченого, яка пояснила суду зокрема те, що їх затримали працівники поліції коли вона з обвинуваченим вийшли з готелю у м.Львів.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадженні і неповноту судового розгляду з посиланням на те, що документи на ім`я потерпілої були підкинуті під час обшуку в житлі колишньої дружини обвинуваченого і про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про проведення експертизи відеозапису проведення вказаного обшуку не є підставою для скасування оскарженого вироку, оскільки відомості про вказані документи суд першої інстанції не визнав доказами винуватості обвинуваченого, а вказав, що оскільки наказ та квитанції на ім`я ОСОБА_18 стороною обвинувачення не були надані стороною обвинувачення і не були досліджені в судовому засіданні, то з урахуванням ч.2 ст.23 КПК України такі документи судом не можуть бути визнані доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину спростовується показаннями свідка ОСОБА_13 є безпідставними, оскільки зі змісту наведених у вироку та зафіксованих технічним записом судового засідання від 09 квітня 2024 року показань цього свідка він в судовому засіданні підтвердив, що хлопець, якого він підвозив зранку 18 січня 2022 року був невисокого зросту. Також, на запитання прокурора свідок уточнив, що той хлопець був щуплуватої тілобудови і за зростом приблизно такий же як свідок або чуть нижчий, що спростовує твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що цей свідок вказував на високий зріст особи, яку він підвозив зранку 18 січня 2022 року. Твердження захисника про те, що вказаний хлопець спілкувався зі свідком ОСОБА_13 російською мовою самі по собі не є підставою для висновку, що це не міг бути обвинувачений ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги про те, що із відеозаписів зовнішніх камер відео спостереження, не можливо розпізнати особу яка вчинила крадіжку і що експерт не підтвердив, що на вказаних зображеннях зафіксований саме обвинувачений ОСОБА_7 , не спростовують правильності висновків суду про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину, яка підтверджується сукупністю інших доказів, які наведені у вироку. Зокрема, суд першої інстанції правильно врахував показання свідка ОСОБА_15 , який вказав, що в ніч на 18 січня 2022 року його автомобілем користувався обвинувачений ОСОБА_7 , та об`єктивні дані досліджених в судовому засіданні фототаблиці і записів відеокамер зовнішнього відео спостереження вулиць міста, якими в період часу з 03-30год. по 07-16 год. 18 січня 2022 року зафіксовано рух цього транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Пекарській в м.Львові, переміщення особи (його водія) вулицями міста пішки до місця злочину і назад до автомобіля транспортними засобами (таксі) і трамваєм, а в подальшому зафіксовано рух цього ж транспортного засобу по вул.Пекарській в м.Львові в протилежному напрямку (т.2 а.с.39-57, т.2 а.с.119-131).

Доводи апеляційної скарги про позитивні характеризуючі дані особи ОСОБА_7 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, а тому вони не можуть бути підставою для виправдання обвинуваченого як про це просить захисник.

Виходячи в вищенаведеного, з урахуванням установлених фактичних обставин справи, дії обвинуваченого за ч.5 ст.185 КК кваліфіковані правильно, а покарання йому призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, в тому числі з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, відомостей про особу винного та відсутності обставини, що пом`якшують покарання.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 здійснено з дотриманням вимог КПК, вирок місцевого суду належним чином мотивований та за змістом відповідає положенням ст.ст. 370, 374 цього Кодексу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли би слугувати причиною скасування чи зміни вироку, апеляційним судом не встановлено. Відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді