Провадження № 1-кс/742/1042/25
Єдиний унікальний № 742/3561/25
УХВАЛА

11 липня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000559 від 13.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2017 року народження, раніше судимого: 21.06.2005 Подільським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 08.12.2006 Варвинським районним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки на 6 місяців; 27.07.2011 Прилуцьким міським судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років та 6 місяців, звільненого по відбуттю призначеного покарання 06.05.2016 року,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 подано клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000559 від 13.06.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділом Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 13.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

09.07.2025 о 21-48 год за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 затримано та 10.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обгрунтовуючи наявністю ризиків, п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доказів, які вказують на ОСОБА_4 , як особу, що вчинив злочин, тяжкість можливого покарання, слідчий і звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені доводи в такому.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. У своїх поясненнях підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що його підставила жінка, яка є залегендованою особою. За його словами, вони перебували у дружніх стосунках, він вважав її своєю подругою, та неодноразово надавав їй допомогу. Також повідомив, що раніше вживав наркотичні речовини, однак на даний час перебуває на програмі лікування від наркотичної залежності. Зазначив, що вказана подруга також вживає наркотичні речовини та зверталася до нього з проханням продати їй наркотичні засоби, проте він її відмовляв. Вважає, що вона діяла з метою його викриття. Крім того, зазначив, що має на утриманні батьків-пенсіонерів, мати є особою з обмеженою рухливістю та потребує постійної допомоги, яку може надавати ОСОБА_4 . Також має малолітнього сина, 2017 року народження.

Заслухавши думку слідчого, прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного, доводи адвоката, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом установлено, що слідчим відділом Прилуцького РВП проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000559 від 13.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України.

09.07.2025 о 21-48 год слідчим у кримінальному провадженні затримано та 10.07.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Прилуцького РВП надійшли матеріали про те, що в ході відпрацювання Прилуцького району, була отримана інформація, стосовно мешканця Прилуцького району на ім`я ОСОБА_8 , котрий причетний до незаконного збуту психотропних речовин на території м. Прилуки та Прилуцького району.

Під час досудового розслідування надано доручення працівникам ВКП Прилуцького РВП, з метою встановлення особи причетної до вказаного кримінального правопорушення, її повних анкетних даних відпрацювання кола спілкування та близьких осіб, встановлення свідків та підбір особи для проведення оперативної закупки.

За результатами відпрацювання доручення встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний громадянин на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 оскільки за результатами проведення первинних слідчих розшукових заходів отримано інформацію, що вищевказана особа незаконно здійснює зберігання з метою збуту наркотичних засобів та здійснює їх збут особисто.

Також, слідчим відділенням Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000624 від 09.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

09.07.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , за грошові кошти в сумі 800 гривень здійснив збут наркотичного засіб - Канабіс на території м. Прилуки, особі залученій до проведення оперативної закупки в якості покупця.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-Протоколами вручення грошових коштів та огляду покупців від 27.06.2025 року та 09.07.2025 року, за результатами проведення яких закупному вручено грошові кошти для проведення оперативної закупки наркотичного засобу;

-Протоколами огляду та вилучення від 27.06.2025 року та 09.07.2025 року, за результатами проведення яких у особи залученої до проведення оперативної закупки вилучено наркотичний засіб, який реалізував ОСОБА_4 ;

-Протоколом обшуку від 09.07.2025 року, за результатами проведення якого виявлено електронні ваги;

-Протоколами допиту свідків, понятих присутніх при проведенні слідчих розшукових дій, пов`язаних з вилученням речових доказів в кримінальному провадженні, є свідками обставин їх отримання;

-Протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , особи яка була залучена до проведення оперативної закупки, яка надала покази відносно обставин придбання наркотичного засобу;

-Висновком експерта №СЕ-19/125-25/9166-НЗПРАП від 08.07.2025, за результатами якого встановлено, що вилучена речовина є наркотичним засобом.;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 ч.2 ст. 307 КК України, за що законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, В.О., будучи раніше засудженим за вчинення майнових злочинів розуміючи, що санкція інкримінованого йому правопорушення передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що свідки кримінального правопорушення, з числа залучених при затриманні, проведенні обшуку та іншого ряду слідчих розшукових дій відомі підозрюваному, особа залучена до проведення оперативної закупки, також входить в коло спілкування останнього, а тому існує обґрунтований ризик розкриття особи свідка, анкетні дані якого змінено в інтересах слідства, та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого втрати слідством доказів у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний не має постійного законного джерела доходу, продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичного засобу, а тому може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, так як ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Також, у своєму рішенні «Панченко проти Росії» Європейський суд допустив, що підозра в тому, що заявник скоїв тяжкий злочин, могло служити спочатку підставою для застосування запобіжного заходу. Європейський суд погодився, що на початковій стадії розгляду у справі необхідність забезпечення належного проведення розслідування і запобігання того, що заявник сховається від правосуддя або зробить повторний злочин, могла бути виправданням утримання під вартою.

З урахуванням викладеного, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час судового розгляду кримінального провадження. Зміна ж запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тобто запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст.12 КК України), за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Тому, зважаючи на тяжкість скоєного злочину, інкримінованого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, а також, враховуючи, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Беручи до уваги, особу ОСОБА_4 , оцінивши сукупність усіх обставин у провадженні, а саме: наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких заходів для запобігання вищевказаним ризикам у даному випадку недостатнє.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 3028,00 грн.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при прийнятті рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя врахує усі обставини вчинення кримінального правопорушення та розміру завданої шкоди, даних про особу підозрюваного, його майновий стан, зокрема, що ОСОБА_4 дотримується нормальної процесуальної поведінки, має сина, 2017 року народження, має на утриманні батьків пенсіонерів, та матір, яка не може пересуватися без сторонньої допомоги, яку надає останній та враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у кримінальному провадженні у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, у разі її внесення, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такого розміру застави буде цілком достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-174, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000559 від 13.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на шістдесят днів, тобто до 05 вересня 2025 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21 год. 48. хв. 09 липня 2025 року

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання повідомити родичам затриманого про взяття його під варту.

Призначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з під варти під заставу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, направити до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Строк дії ухвали визначити до 05.09.2025 року.

Повний текст ухвали оголошено 11.07.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10