Справа №:755/6411/25
Провадження №: 1-кс/755/1907/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 12.03.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 12.03.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 12.03.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на тимчасово окупованій території м. Саки АР Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, проте не пізніше 29.04.2014 року, виник злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, а саме державі окупанту - РФ, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

На момент окупації РФ території АР Крим, громадянка України ОСОБА_6 працювала на посадах державної служби в органах ГУ Міністерства юстиції України АР Крим.

Під час окупації Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Саки АР Крим, будучи проросійсько налаштованою, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на вчинення державної зради, обіймаючи посаду державного службовця у державному органі виконавчої влади України, володіючи достатнім рівнем освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів наявного міжнародного збройного конфлікту, окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також активної підривної діяльності Російської Федерації проти України, з власної ініціативи добровільно вирішила надати допомогу Російській Федерації в проведенні такої діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а також держаній безпеці України, тобто вчинити державну зраду.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, ОСОБА_6 , у період часу з 20.02.2014 року по 29.04.2014 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме за адресою: АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, буд. 2а, де окупаційними органами влади РФ, з метою реалізації окупаційної політики, було незаконно створено (мовою оригіналу) «Отдел судебнхых приставов по г. Саки и Сакскому району УФССП России по Республике Крим» за власною згодою була призначена та добровільно зайняла посаду «судебного пристава ОСП по Саки и Сакскому району УФССП России по Республике Крьім».

Перебуваючи на вищевказаній посаді громадянка України ОСОБА_6 виконувала посадові обов`язки у незаконно створеному окупаційною владою РФ органі, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого порядку діяльності незаконно створених на ТОТ АР Крим судів, виконання незаконних судових рішень, актів інших незаконних органів та посадових осіб тощо, що завдавало шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлювало забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

27.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000098 від 26.05.2015 року складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

29.02.2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру та повістки про її виклик на 04.03.2025 року, 05.03.2025 року та 06.03.2025 року були їй вручені у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру та повісток у випуску № 44 (7704) від 29.02.2024 року газети «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб- сайті Офісу Генерального прокурора (протоколи огляду від 29.02.2024).

Крім цього, 29.02.2024 року за допомогою соціального ресурсу «Одноклассники», на особисту сторінку ОСОБА_6 були відправлені та доставлені їх повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 04.03.2024 року, 05.03.2024 року та 06.03.2024 року.

Незважаючи на вжиті заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про підозру та направлені їй повістки, остання за викликами до слідчого не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала.

У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування з`явились обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.

12.03.2024 року постановою прокурора з матеріалів кримінального провадження №0000098 від 26.05.2015 року виділено в окреме кримінальне провадження № 0000072 матеріали стосовно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.03.2024 року у зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та за наявними даними перебуває на ТО АР Крим, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом З частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально- правового характеру у виді конфіскації майна.

У свою чергу, санкція ч. 1 ст. 111 КК України, передбачає можливість застосування конфіскації майна, як додаткового виду покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно (автомобілі), яке підлягає арешту, є відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно з даним реєстром, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власницею легкового автомобілю марки «CHERY S11QQ», номер та серія знаку: НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.06.2012, VIN: НОМЕР_3 .

Вбачається, що застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно (автомобіль), унеможливить його подальше відчуження та забезпечить можливість застосування його конфіскації, як додаткового виду покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна (автомобілів та об`єктів жилої нерухомості) підозрюваного, необхідно накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Захисник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 вважає, що клопотання не обґрунтоване, докази не підтвердженні, досудовим розслідування не встановлено місце перебування підозрюваної, чи є майно у підозрюваної не відомо, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволені клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, вислухавши думку слідчого, захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 12.03.2024 року за № 0000072 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Клопотання подано старшим слідчим криміналістом 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

У клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт на майно та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто, клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, 27.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000098 від 26.05.2015 року складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

29.02.2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру та повістки про її виклик на 04.03.2025 року, 05.03.2025 року та 06.03.2025 року були їй вручені у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру та повісток у випуску № 44 (7704) від 29.02.2024 року газети «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб- сайті Офісу Генерального прокурора (протоколи огляду від 29.02.2024).

Документами, які підтверджують право власності на майно (автомобілі), яке підлягає арешту, є відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно з даним реєстром, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власницею легкового автомобілю марки «CHERY S11QQ», номер та серія знаку: НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.06.2012, VIN: НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вище викладені обставини, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 12.03.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: легковий автомобіль марки «CHERY S11QQ», номер та серія знаку: НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.06.2012, VIN: НОМЕР_3 .

Заборонити територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії щодо легкового автомобіля марки «CHERY S11QQ», номер та серія знаку: НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.06.2012, VIN: НОМЕР_3 .

Копію ухвали направити слідчому для виконання та опублікувати на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора для відома власнику майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: