ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 Справа №607/11178/25 Провадження №1-кп/607/1537/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 від 10 березня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.07.2025 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.390-1 КК України з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно своєї дружини - ОСОБА_7 , з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах № 607/12770/24 від 18.06.2024, № 607/14558/24 від 10.07.2024 та № 607/15488/24 від 18.07.2024, вчинив умисний злочин про життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , у порушення Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011 р. (далі Стамбульська конвенція), вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно 09 березня 2025 року, о 19:35 год, перебуваючи в приміщенні під`їзду АДРЕСА_3 , а саме місцю спільного проживання з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, вчинив стосовно своєї дружини, ОСОБА_7 фізичне та психологічне насильство. Обвинувачений ОСОБА_3 , 09 березня 2025 року, о 19:35 год, перебуваючи в приміщенні під`їзду №1 по АДРЕСА_4 , утримуючи на руках малолітню дитину, насильно заштовхував ОСОБА_7 в середину під`їзду. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 , своєю правою рукою схопив ОСОБА_7 за ворот куртки спереду та силою тягнув по підлозі під`їзду таким чином, що остання не втримала рівноваги та впала на коліна. Вказані дії обвинувачений ОСОБА_3 супроводжував словесними погрозами та образами, а також висловлюваннями нецензурною лайкою в її бік.

Через вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, травматичної епіляції (видалення) волосся потиличної ділянки волосистої частини голови, садна ділянки правого ліктьового суглоба, синця поперекової ділянки зліва, синців лівих стегна та гомілки та ділянки правого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршило якість життя ОСОБА_7 .

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, зокрема те, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Крім цього, 09 березня 2025 року, о 19:35 год, перебуваючи в приміщенні під`їзду АДРЕСА_3 , а саме, по місцю спільного проживання з ОСОБА_7 вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_7 фізичне та психологічне насильство, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, жалкує про вчинене ним, просить пробачення у потерпілої.

Окрім власного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України повністю доведена наданими під час судового розгляду стороною обвинувачення письмовими доказами, зокрема:

- висновком, проведеної судово-медичної експертизи №178 від 17.03.2025, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлені синець верхньої повіки лівого ока, травматична епіляція (видалення) волосся потиличної ділянки волосяної частини голови, садно ділянки правого ліктьового суглоба, синець поперекової ділянки зліва, синці лівих стегна і гомілки та ділянки правого колінного суглоба.

Вид та морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень свідчать про їх утворення від дії тупих предметів близько за 1-3 доби до її судово-медичного огляду, не виключено у вказаний в постанові термін події.

За ступенем тяжкості виявлені у гр-ки ОСОБА_7 тілесні ушкодження належать до легких - п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

Утворення виявлених у ОСОБА_7 ушкоджень за наведених у постанові обставин події, не виключається.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, сімейний стан (наявність на утриманні малолітньої дитини) та стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення у виді пробаційного нагляду із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів відповідно до вимог ст.59-1 КК України, яке на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Поряд з цим, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує і те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року його засуджено за ст.390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, за яке притягується до кримінальної відповідальності до постановлення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, згідно якого останнього засуджено за ст.390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Тому на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, більш суворим покаранням за вироком в даному кримінальному провадженні, у виді пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, за наслідком розгляду кримінального провадження, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та його відносин із потерпілою, внаслідок чого було вчинене кримінальне правопорушення, систематичність вчинення ним діянь, суд вважає за необхідне поряд із покладенням обов`язків при відбуванні обвинуваченим призначеного за даним вироком покарання у виді пробаційного нагляду, до обвинуваченого ОСОБА_3 застосувати визначений в ст. 91-1 КК України обмежувальний захід, відповідного до якого покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок пройти програму для кривдників на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , суд вважає, слід обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати та звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання негайно, до набрання вироку законної сили.

Речові докази: магнітні носії у вигляді компакт дисків - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, більш суворим, призначеним за даним вироком у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати та звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання негайно, до набрання вироку законної сили.

Речові докази: магнітні носії у вигляді компакт дисків - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1