Справа № 468/2826/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000640 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч.5 ст.401 КК України.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали які стосуються суті даного клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В даному кримінальному провадженні несудимий ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби з 28.08.2022 року до 21.11.2023 року поблизу с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, тобто у вчиненні вперше кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2025 року слідує, що ОСОБА_5 04.01.2025 року після самовільного залишення місця служби повернувся до виконання обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином обвинувачений повернувся на військову службу, натомість положення ч. 5 ст. 401 КК України з врахуванням рівності перед законом та судом як загальної засади кримінального провадження мають застосовуватись не тільки відносно осіб, які лише бажають повернутись на військову службу, а і відносно осіб, які за тих самих обставин вже повернулись на військову службу.

Крім того фактичне повернення на військову службу обвинуваченого на час розгляду його клопотання, на переконання суду, не потребує отримання згоди командира такої військової частини про можливість продовження проходження військової служби обвинуваченим, оскільки положення закону в цій частині визначають процедуру та строки повернення обвинуваченого в майбутньому на військову службу після закриття кримінального провадження, натомість в даній справі таке повернення обвинуваченого на військову службу є доведеним фактом, який вже відбувся, тому не має потреби у згоді командира військової частини на обставини, які вже відбулись.

Запропонована в ч. 5 ст. 401 КК України, абзаці 2 ч. 2 ст. 286, абзаці 2 ч. 3 ст. 288 КПК України модель покликана гарантувати те, що повернення обвинуваченого на військову службу підкріплене не тільки волею обвинуваченого, а і бажанням відповідної військової частини прийняти його на службу, комплекс чого гарантуватиме те, що закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності досягне мети такого звільнення та закриття повернення військовослужбовця на військову службу.

Натомість фактичне повернення військовослужбовця на військову службу ще до закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності вже таких гарантій не потребує, оскільки вказана вище мета вже досягнута.

Тому закриття кримінального провадження за вказаних вище обставин не потребує будь-яких додаткових умов, окрім волі на це обвинуваченого.

Аналогічно, оскільки відповідні події щодо повернення обвинуваченого на військову службу вже відбулись, то зайвим є зобов`язання командира військової частини поновити обвинуваченого на військовій службі лише після набрання ухвалою законної сили, оскільки в протилежному випадку на підставі такої ухвали фактично обвинувачений зможе неправомірно вважатись таким, що не проходить військову службу до набрання ухвалою законної сили. Так само відсутні підстави для зобов`язання обвинуваченого не пізніше 72 годин прибути до місця служби, оскільки він має зробити це негайно, як такий, що поновив свою військову службу раніше.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч.5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, ч.5 ст. 401 КК України та керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000640 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 407 ч. 5 КК України закрити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України у зв`язку з його поверненням для продовження проходження військової служби.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

суддя: