Кримінальне провадження №629/4352/25
Номер провадження 1-кп/629/281/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобода, Бобровського району, Воронезької області, РФ, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Лісового Кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Згідно із ч. 1 ст. 66 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання лісових ресурсів здійснюється, зокрема заготівля деревини. Крім того, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток.

Відповідно до ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року визначається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: зокрема, без відповідного дозволу. Спеціальний дозвіл на заготівлю порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства (ч.ч.1, 2 ст. 69 ЛК України).

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого, зокрема здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.

Також, відповідно до пункту 21 Розділу Х Земельного кодексу України № 2768-1 від 25.10.2001 року редакція від 19.10.2022 року (Перехідні положення), землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Крім того, відповідно до пункту 24 Розділу Х Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 року редакція від 19.10.2022 року (Перехідні положення), з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Також, згідно із ч. 2 ст. 79 3К України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Встановлено, що у листопаді місяці 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях в порушення вищевказаних норм діючого законодавства на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області.

Так, в листопаді місяці 2024 року ОСОБА_4 попросив про допомогу ОСОБА_5 щодо завантаження фрагментів спиляних дерев, які він мав спиляти в захисному лісовому насадженні, розташованому за межами населених пунктів Шатівського старостинського округу Лозівської міської територіальної громади Харківської області, за допомогою бензинової пили, на що отримав згоду останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , який діяв без попередньої змови із ОСОБА_4 та якому було невідомо про його злочинні наміри, 12.11.2024, близько 09:00, на мотоциклі марки «МТ 10-36» д.р.н. НОМЕР_1 , до якого був причеплений саморобний причеп прибули до захисного лісового насадження, розташованого за координатами 48.955337 36.3542636, за межами населених пунктів Шатівського старостинського округу Лозівської міської територіальної громади Харківської області, яке перебуває в комунальній власності Лозівської міської територіальної громади Харківської області.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою бензинової пили спиляв та в подальшому розпиляв на колоди у вказаному лісовому захисному насадженні 4 сирорастучих дерева породи «Ясень зелений» діаметром на пнях 40 см, 36 см, 40 см, 47 см та 1 сухостійне дерево породи «Ясень зелений» діаметром на пні 70 см.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду Лозівській міській територіальній громаді Харківської області на загальну суму 78498 гривень 93 копійки, що є істотною шкодою.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що в листопаді 2024 року в лісосмузі, яка знаходиться на відстані 5- 6 км від с. Кінне, за допомогою бензинової пили спиляв 5 дерев. На наступний день попросив перевезти дерева знайомого та був затриманий працівниками поліції. Просив не конфісковувати мотоцикл, зазначивши, що це його єдиний засіб заробітку та пересування. Інколи люди просять що-небудь перевезти або привезти, крім того в селі не має води, тому приходиться їздити за водою.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 246 КК України - тобто незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило істотну шкоду.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, із повною загальною середньою освітою, неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин, згідно ч. 4 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

По кримінальному провадженню потерпілим Лозівською міською територіальною громадою в особі Лозівської міської ради Харківської області був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 78498,93 грн.

Згідно вимог ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла.

У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода в розмірі 78498,93 грн. потерпілому - Лозівській міській територіальній громаді в особі Лозівської міської ради Харківської області, яка заподіяна внаслідок незаконної порубки дерев.

Враховуючи, що в судовому засіданні доведено, що діями обвинуваченого спричинено Лозівській міській територіальній громаді в особі Лозівської міської ради Харківської області матеріальну шкоду, обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2024 року накладено арешт на бензопилу в корпусі чорно-синього кольору, на якій знаходиться металева стріла з надписом НОМЕР_4 та металевий ланцюг, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вказана бензопила, як зазначив обвинувачений, належить йому і він знав, що використовував її незаконно.

Беручи до уваги те, що обвинувачений знав про незаконне використання бензопили як знаряддя вчинення злочину, бензопилу фактично було використано для виконання об`єктивної сторони вказаного злочину, злочин скоєно умисно, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а тому необхідно застосувати спеціальну конфіскацію бензопили на користь держави.

Що стосується спеціальної конфіскації мотоциклу марки «МТ 10-36» д.р.н. НОМЕР_1 та саморобного причепу, то судом встановлене наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Зокрема, порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції через застосування конфіскації, яка формально ґрунтувалася на положеннях національного закону, але за обставин конкретної справи була визнана «неспівмірною», оскільки покладала на заявника «надмірний індивідуальний тягар», було встановлено у справі «Ісмайлов (Ismayilov) проти Російської Федерації».

У постанові Верховного Суду від 14.06.2018 (справа № 366/1872/17; провадження №51-1916км18) зазначається, що положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК не можуть застосовуватися в тих випадках, коли це становитиме порушення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції. При застосуванні спеціальної конфіскації у кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, передбачених у КК, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Вивчивши обставини справи, суд вважає, що спеціальна конфіскація мотоциклу марки «МТ 10-36» д.р.н. НОМЕР_1 та саморобного причепу порушуватиме справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захистом фундаментальних прав обвинуваченого, що не відповідає ст. 1 Протоколу №1 Конвенції.

Так, суд з`ясував, що зазначений мотоцикл з саморобним причепом для обвинуваченого є єдиним засобом заробітку та єдиним засобом, який він використовує для господарських потреб.

З огляду на викладене, суд вважає, що конфіскація мотоцикла з саморобним причепом не відповідатиме принципу верховенства права, зокрема гуманності покарання, та не сприятиме утвердженню авторитету судової гілки влади у суспільстві, і органів прокуратури також.

Крім того, спеціальна конфіскація щодо мотоциклу марки «МТ 10-36» д.р.н. НОМЕР_1 та саморобного причепу, на думку суду, не може бути застосована, оскільки прокурором всупереч ст. 91 КПК не доведено про те, що вказаний мотоцикл був використаний обвинуваченим саме для незаконної порубки дерев та/або для перевезення незаконно зрубаних дерев, оскільки автомобілем апріорі не можна зрубувати дерева, та ОСОБА_4 не обвинувачуються у перевезені незаконно зрубаних дерев. Також і в обвинувальному акті не вказано, що мотоцикл з причепом якимось чином був використаний як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 16963,20 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0001240 за проведення судово-економічної експертизи №4705 від 20.05.2025 в сумі 16963 грн. 20 коп., перерахувавши їх на р/р UA0020573, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь потерпілого Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 78498,93 грн., зарахувавши її на розрахунковий рахунок бюджету Лозівської міської територіальної громади (код платежу 24060300 «Інші надходження», номер рахунку UA0020573, Лозівська міська TГ, одержувач Головне УДКСУ Харківської області, код ЄДРПОУ одержувача 37874947, Банк: Казначейство У країни (ЕАП), МФО 899998).

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2024 р. - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: мотоцикл «Днепр 10» (МТ 10-36), темно-зеленого кольору з д.н.з НОМЕР_3 , легковий саморобний причеп, сіро-чорного кольору, які передані на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити в розпорядженні останнього; фрагменти дерев породи «Ясень зелений», об`ємом 1,08 м. куб. та 1,80 м. куб, які перебувають на штрафному майданчику СПД №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - передати потерпілому - представнику Лозівської міської територіальної громади Харківської області; бензопилу в корпусі чорно-синього кольору, на якій знаходиться металева стріла з надписом НОМЕР_4 та металевий ланцюг, яка перебуває на штрафному майданчику СПД №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати у власність держави.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7