УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останнього, подане в інтересах ТОВ «ЗЛАГОДА»-2005», ТОВ «ТРОЯНІВСЬКЕ», приватного сільськогосподарського підприємства «ТРОЯНІВСЬКЕ», ТОВ «Українська фермерська група», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000084 від 20.04.2017,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «ЗЛАГОДА»-2005», ТОВ «ТРОЯНІВСЬКЕ», приватного сільськогосподарського підприємства «ТРОЯНІВСЬКЕ», ТОВ «Українська фермерська група», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року (справа № 757/60912/17-к) в рамках кримінального провадження №0000084 від 20.04.2017, а саме на корпоративні права:

1.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЛАГОДА»-2005» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000 000.00 (два мільйони) грн. 00 коп.;

2.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНІВСЬКЕ» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000.00 (дві тисячі) грн. 00 коп.;

3.На частку у статутному капіталі Приватне сільськогосподарське підприємство «ТРОЯНІВСЬКЕ» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 3300 000.00 (три мільйони) грн. 00 коп.;

4.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фермерська група» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000.00 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Крім того, заявник просить скасувати всі застосовані заборони щодо дій з даним майном.

Відповідно до змісту клопотання, заявник зазначає, що з моменту накладення арешту минув значний проміжок часу, а отже у застосуванні таких заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а стороною обвинувачення не надано доказів щодо необхідності такого арешту. У зв`язку із викладеним, заявник просить скасувати накладений арешт на відповідне майно.

В судовому засіданні представник власника майна вимоги клопотання підтримав.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084 від 20.04.2017.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року (справа № 757/60912/17-к) в рамках кримінального провадження №0000084 від 20.04.2017 накладено арешт на корпоративні права, які є предметом даного клопотання, із застосуванням відповідних заборон. При цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Також, згідно з процесуальним законом, вирішуючи питання щодо необхідності застосування та виду обтяження, в даному випадку арешту майна, слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно, яке є предметом клопотання, було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема обставин, які досліджуються в ході досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт є доцільним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя також бере до уваги те, що матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити повна відсутність ризиків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «ЗЛАГОДА»-2005», ТОВ «ТРОЯНІВСЬКЕ», приватного сільськогосподарського підприємства «ТРОЯНІВСЬКЕ», ТОВ «Українська фермерська група», задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «ЗЛАГОДА»-2005», ТОВ «ТРОЯНІВСЬКЕ», приватного сільськогосподарського підприємства «ТРОЯНІВСЬКЕ», ТОВ «Українська фермерська група», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року (справа № 757/60912/17-к) в рамках кримінального провадження №0000084 від 20.04.2017, а саме на корпоративні права:

1.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЛАГОДА»-2005» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000 000.00 (два мільйони) грн. 00 коп.;

2.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОЯНІВСЬКЕ» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000.00 (дві тисячі) грн. 00 коп.;

3.На частку у статутному капіталі Приватне сільськогосподарське підприємство «ТРОЯНІВСЬКЕ» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 3300 000.00 (три мільйони) грн. 00 коп.;

4.На частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська фермерська група» () у розмірі 100 (сто) %, що становить 2000.00 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1