СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9885/25
пр. № 1-кп/759/1382/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 26.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянки України, неодруженої, такої, що не працює, з базовою середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; такої, що має судимість за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, яким призначене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яку засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року вчинила нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, приблизно о 17 год. 40 хв. 26.02.2025 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побачила на асфальті поліетиленовий пакет, який підняла та відкрила, і побачила всередині дві таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). В цей час в обвинуваченої виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання даного наркотичного засобу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), ОСОБА_3 поклала поліетиленовий пакет з вмістом двох таблеток білого кольору до правої кишені куртки, в яку була одягнена на той час, тим самим умисно незаконно придбала та розпочала незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб.

У подальшому ОСОБА_3 була затримана у порядку ст. 298-2 КПК України та у присутності двох понятих жіночої статі було проведено особистий обшук та обшук речей ОСОБА_3 , в ході якого із правої кишені куртки, в яку була одягнена обвинувачена, вилучено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилися 2 (дві) таблетки білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,044 г.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду не визнала вини у вчиненні кримінального правопорушення та дала показання про те, що вона на виході з підземного переходу, піднімаючись по сходинках, побачила поліетиленовий пакет з 2 таблетками всередині, які лежали на землі. Вона підібрала ті таблетки, щоб викинути їх або віддати працівникам поліції. Біля виходу з підземного переходу на вулиці стояли працівники поліції. ОСОБА_3 підійшла до них, хотіла віддати знайдені таблетки, але працівники поліції відповіли, що нехай таблетки залишаються у ОСОБА_3 , після чого викликали по місце події інших працівників поліції. Після цього її завели до кімнати поліції, почали фотографувати та знімати на відео. За словами ОСОБА_3 , піднімаючи таблетки, вона не знала, що вони містять наркотичний засіб, вказані таблетки ОСОБА_3 поклала до своєї кишені за вказівкою працівника поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона працює у КП «Київський метрополітен» та на прохання працівника поліції була присутня при обшуку обвинуваченої, який здійснювався під відеозапис та за присутності захисника. Під час проведення обшуку, який здійснювався поліцейським жіночої статі, ОСОБА_3 сама дістала з кишені 2 таблетки та пояснила, що зберігала їх для особистого вживання. Обшук проводився спокійно, зауважень зі сторони ОСОБА_3 та її захисника не поступало. Після завершення відеозйомки за результатами обшуку було складено протокол.

Під час допиту свідок ОСОБА_7 дала суду показання, що вона обіймає посаду працівника поліції в метрополітені. Під час добового нараду до неї зателефонував командир, наказав їхати на станцію метро «Святошин» та провести поверхневу перевірку. Свідок провела поверхневу перевірку ОСОБА_3 під відеозапис, що здійснювався за допомогою нагрудної боді-камери. Під час проведення поверхневої перевірки ОСОБА_3 з правої кишені верхнього одягу самостійно дістала 2 таблетки.

Окрім показань свідків, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю інших досліджених судом належних та допустимих доказів, а саме:

-протоколом затримання особи від 26.02.2025 (а.с. 37-41), який містить дані про те, що того дня під час обшуку ОСОБА_3 у правій кишені куртки був виявлений та вилучений пакет із вмістом двох таблеток білого кольору, який було поміщено до спец-пакету WAR 1211855;

-відеозаписом (а.с. 42), який є додатком до протоколу затримання особи від 26.02.2025 та містить відомості про те, що під час особистого обшуку, проведеного при затриманні обвинуваченої, на питання працівника поліції щодо наявності заборонених речовини ОСОБА_3 відповіла ствердно та самостійно дістала з правої кишені куртки поліетиленовий пакет з двома таблетками білого кольору, також обвинувачена повідомила, що залишила таблетки при собі для власного вживання; потім поліетиленовий пакет з двома таблетками працівником поліції було поміщено до спецпакету; після проведення вищеописаних дій ОСОБА_3 та її захисник повідомили, що запитань та заперечень не мають;

-висновком експерта від 28.02.2025 № СЕ-19/111-25/12566-НЗПРАП (а.с. 49-53), який містить фактичні дані про те, що надані на дослідження у заклеєному спец-пакеті WAR 1211855 дві таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г;

-вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України.

Оцінюючи показання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд констатує, що вона під час судового розгляду не заперечувала, що добровільно придбала шляхом знахідки дві таблетки білого кольору та зберігала їх в кишені до вилучення працівниками поліції. Разом з тим, показання ОСОБА_3 про те, що вона не знала, що придбала саме наркотичний засіб і поклала його до своєї кишені за вказівкою працівника поліції, суд визнає недостовірними, оскільки такі показання зумовлені бажанням обвинуваченої уникнути відповідальності та спростовуються сукупністю інших належних та допустимих доказів - показаннями свідка ОСОБА_6 , протоколом затримання особи від 26.02.2025 (а.с. 37-41), відеозаписом особистого обшуку ОСОБА_3 (а.с. 42). Вказані докази містять фактичні дані про те, що під час вилучення таблеток на запитання працівника поліції щодо наявності у неї заборонених речовин ОСОБА_3 відповіла ствердно, чим підтвердила свою обізнаність, що наявні у неї таблетки є забороненими для вільного обігу та зазначила, що зберігала їх для особистого вживання. При цьому ОСОБА_3 вела себе спокійно, будь-яких зауважень щодо дій поліцейських у присутності свого захисника не висловлювала.

Суд надає перевагу та визнає достовірними показання свідка ОСОБА_6 з огляду на незацікавленість цього свідка в результатах розгляду кримінального провадження, її показання є переконливими для суду, оскільки вони логічно узгоджуються з фактичними даними, які містять протокол затримання особи від 26.02.2025 (а.с. 37-41) та відеозапис особистого обшуку ОСОБА_3 (а.с. 42).

Доводи захисника про недопустимість доказів, отриманих під час особистого обшуку ОСОБА_3 , який був проведений після видалення захисника, і не був пов`язаний з оголенням обвинуваченої, судом відхиляються з огляду на таке. Під час затримання обвинуваченої ОСОБА_3 був присутній її захисник ОСОБА_8 та безперервно велася відеозйомка. З відеозапису (а.с. 42), який є додатком до протоколу затримання особи від 26.02.2025, вбачається, що у присутності захисника обвинуваченій ОСОБА_3 при її затриманні працівником поліції були роз`яснені права, після чого перед початком особистого обшуку всі присутні особи чоловічої статі, в тому числі захисник, залишили приміщення, де проводився особистий обшук. Після чого, у присутності двох понятих жіночої статі ОСОБА_3 , відповідаючи на питання, повідомила про наявність у неї заборонених таблеток та добровільно видала їх. Без оголення тіла ОСОБА_3 працівник поліції жіночої статі перевірила вміст кишень одягу обвинуваченої, задала питання щодо мети зберігання вилучених таблеток, та помістила їх до спецпакету. Після цього до кімнати були запрошені особи чоловічої статі, в тому числі захисник ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_3 вела себе спокійно, будь-яких зауважень щодо дій поліцейських у присутності свого захисника не висловлювала.

Суд вважає, що відсутність захисника під час особистого обшуку ОСОБА_3 не зумовлює недопустимість отриманих доказів. Суд зазначає, що хоча на момент вилучення у обвинуваченої двох таблеток був відсутній захисник, за обставин цієї справи в суду немає підстав вважати, що вилучені таблетки були отримані саме внаслідок відсутності адвоката у значенні ч. 1 ст. 87 КПК України, оскільки присутність чи відсутність адвоката не могла вплинути на ці властивості.

Метадон (фенадон), відповідно до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), за який можливе настання кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 20 г.

Отже, допитавши обвинувачену та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, оскільки сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів підтверджується вчинення ОСОБА_3 умисних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_9 , яка не працює (що робить недоцільним призначення їй покарання у виді штрафу), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлені.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом також не встановлені.

Беручи до уваги наведене, враховуючи ставлення обвинуваченої до вчиненого, яка не усвідомила суспільно-небезпечного характеру своїх дій, не проявила жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_9 після постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024 до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України суд призначає їй покарання за сукупністю вироків і частково приєднує до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду.

При цьому суд констатує, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_9 була поставлена на облік уповноваженим органом з питань пробації у порядку виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024 і почала відбувати покарання у виді пробаційного нагляду. Як зазначила обвинувачена під час судового розгляду, до органу пробації для постановки на облік її не викликали.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку з тим, що це призвело би до уникнення нею реального виду покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024, що полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Оскільки призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2024 покарання у виді пробаційного нагляду виявилося неефективним для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , її виправлення без ізоляції від суспільства є неможливим. Відтак призначене судом покарання обвинувачена повинна відбувати.

Оскільки обвинувачена належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки, суд не вбачає підстав для застосування до неї запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Доля речових доказів і документів вирішується судом згідно зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання її у порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривень 60 копійок на залучення експерта.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: спецпакет № 1095139 з наркотичним засобом метадоном (фенадоном) масою 0,044 г, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві (квитанція № 003493) - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_10