1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2594/20 1-кп/335/80/2025
30 квітня 2025 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінграду, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, інваліда 3 групи з дитинства, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-
У ході судового розгляду кримінального провадження, після дослідження письмових доказів, прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , за погодженням із заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_5 24.04.2025 року змінено обвинувачення стосовно ОСОБА_4 , шляхом зміни обсягу обвинувачення.
Відповідно до зміненого прокурором обвинувачення, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за таких обставин.
Після чого, приблизно о 18:53 годині 21.02.2020, ОСОБА_4 , діючи умисно, помилково вважаючи, що має право розпоряджатися майном, яке йому не належить, з метою недопущення залишення грошових коштів, отриманих у якості завдатку, без нагляду у вихідні дні, самоправно, без законних на те підстав, не поклав отримані завдаткові кошти у сумі 6 000 доларів США на розрахунковий рахунок ТОВ «ПЛК Груп», та переніс їх за місцем свого проживання, чим спричинив вказаному товариству значну матеріальну шкоду на суму, яка відповідно до курсу НБУ на 21.02.2020 становить 146 400 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ст. 356 КК України, як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим підприємством, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження та просив його задовольнити.
Представник потерпілого ТОВ "ПЛК Груп" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Положенням ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від виду вчиненого злочину.
Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності незалежно від визнання обвинуваченим вини.
Санкція ст. 356 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до двох років.
Таким чином, передбачене згаданою статтею діяння, у відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 21.02.2020 . Дворічний термін, передбачений статтею 49 КК України, сплинув 21.02.2022, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, за цей час ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності не притягувався. Тобто строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, вже сплинув.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
В даному випадку обвинувачений ОСОБА_4 скористався своїм правом щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та має право на таке звільнення, суд в свою чергу роз`яснив обвинуваченому його право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, 350 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази:
- DVD-R-диск з відеозаписом з відеокамери, розташованої в приміщенні ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти-480», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 160, - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- 60 купюр вартістю по 100 доларів США, передані на відповідальне збереження представнику ТОВ «ПЛК ГРУП» за довіреністю ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1