У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

30.07.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.09.2018 під №0002122 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

26.10.2018 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області у провадження судді ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05.09.2018 під №0002122 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 15.10.2019 вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 передано судді ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання.

Відповідно до службової записки від 16.02.2020 у зв`язку з тим, що провадження не об`єднано, повернуто кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 до канцелярії суду для здійснення перерозподілу.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 15.03.2021 №01-09/704/21 у справі №766/21170/18, номер провадження 1-кп/766/1160/21 (звільнення судді ОСОБА_5 у відставку) та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_1 18.03.2021.

Ухвалою суду від 28.04.2021 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 передано судді Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_7 для вирішення питання про об`єднання в одне провадження.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2023 за №1347/0/15-23 ОСОБА_7 звільнений з посади судді Херсонського міського суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Так під час судового засідання судом обвинуваченому було роз`яснено право заявити клопотання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд закрити кримінальне провадження з підстав роз`яснених судом.

Прокурор вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП щодо дрібної крадіжки.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

Отже клопотання обвинуваченого підлягає розгляду в стадії судового розгляду.

ІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини

ОСОБА_4 05.09.2018 близько 12:00 години, знаходячись в приміщення торгового залу магазину «Юність», який розташований за адресою: Корабельний узвіз, 12, м. Херсон, повторно, переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи спільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, намагався викрасти з полиці магазину продукти харчування, а саме: 3 пачки вершкового масла торгової марки «Славія Вологодське», 82,5% жиру, вага кожної пачки 200 г; 2 пачки вершкового масла торгової марки «Славія екстра Баштанське», 82,5% жиру, вага кожної пачки 200 г; однієї пачки вершкового масла торгової марки «Яготинське», 69,2% жиру, вага пачки 200 г; одного штруделя з яблуком, вагою 170 г, на загальну сумму 222 гривні 23 копійки, що належить ФОП ОСОБА_8 , не розрахувався на касі за товар, спрямував до виходу з магазину, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений охоронцем магазину «Юність» ОСОБА_9 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно особою, що виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, яке мало місце 05.09.2018, вчинене ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762 гривні, а 50 відсотків від його розміру становили 881 гривню. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення розмір вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом крадіжки та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1 762 гривень (881,00?2 = 1 762).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом крадіжки 05.09.2018 становить 222 гривні 23 копійки, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2018 році (1 762 гривні), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на час вчинення інкримінованого йому діяння складу злочину, передбаченого цією статтею, а також формування правових висновків щодо її застосування.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. (п. п. 5, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 05.09.2018 під №0002122 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

2. Витрати на залучення експерта в розмірі 1 144 гривень віднести на рахунок держави.

3. Речові докази:

- 3 пачки вершкового масла торгової марки «Славія Вологодське»; 2 пачки вершкового масла торгової марки «Славія екстра Баштанське»; 1 пачку вершкового масла торгової марки «Яготинське»; 1 штрудель з яблуком вважати повернутими законному власнику, а саме: потерпілій особі ОСОБА_8 .

- акт інвентаризації від 05.09.2018 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_10