Провадження № 1-кс/127/7979/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000685 прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустяни, Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні №0000685 прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 18.06.2025 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000685 від 13.09.2024.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 25.06.2025.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений для розгляду до Вінницького міського суду, однак підготовче судове засідання наразі не призначене.

За вказане кримінальне правопорушення законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання, особу обвинуваченого, у вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зазначені в ухвалах про застосування та про продовження запобіжного заходу, зокрема:

- переховування обвинуваченого від суду, з огляду на те, що покарання за вчинені злочини є таким, що спроможне в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то під страхом кримінальної відповідальності думки ОСОБА_4 з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності вказаного ризику. У разі переховування обвинуваченого стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого;

- незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а через те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, має соціальні зв`язки, він матиме можливість здійснювати на потерпілого та свідків відповідний незаконний вплив як у спосіб вмовлянь, погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, які вони надавали під час досудового розслідування, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи, оскільки докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

Вказані ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Отже, на думку прокурора, є достатні підстави для продовження ОСОБА_4 строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, дав викривальні покази, частково відшкодував шкоду потерпілому та готовий вибачитися, а також у обвинуваченого, за час утримання під вартою, значно погіршився стан здоров`я.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000685, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , та про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000685 від 13.09.2024.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2024 ОСОБА_4 перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де він раніше проходив військову службу на посаді начальника відділення зв`язку.

У цей же день, о 11 год. 54 хв. до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , за повісткою прибув військовозобов`язаний ОСОБА_6 .

У подальшому, заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 начальник мобілізаційного відділення підполковник ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 10 год. 54 хв. 12.09.2024, на порушення своїх функціональних обов`язків, з якими її ознайомлено 25.12.2023, усупереч вимог ст.4 СВС ЗС України, які зобов`язують її у повсякденному житті і службовій діяльності керуватися Конституцією України, законами України, СВС ЗС України та іншими нормативно-правовими документами, п.1 ч.1 ст.11 СВС ЗС України, який зобов`язує її свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, грубо порушуючи гарантовані Державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч. 1 ст. 28 Конституції України, за якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, діючи умисно та протиправно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпідставно нанесла удар правою рукою в область скроні голови ОСОБА_6 , після чого почала душити його руками.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , із застосуванням психологічного насильства і погроз, примушувала ОСОБА_6 засвідчити власним підписом анкету військовозобов`язаного.

Після спроби ОСОБА_6 залишити приміщення кабінету №16, головний сержант ОСОБА_4 , який на той час не був військовослужбовцем Вінницького ОМТЦК та безпідставно перебував у зазначеному приміщенні, усвідомлюючи що ОСОБА_7 є військовою службовою особою та вчиняє дії, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, внаслідок раптово виниклого умислу на сприяння ОСОБА_7 у подоланні опору потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком по обличчю, та додатково наніс йому не менше двох ударів кулаками по голові.

У подальшому ОСОБА_4 , у присутності ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство та намагаючись посадити ОСОБА_6 на стілець, наніс останньому удар в грудну клітину коліном правої ноги.

Крім цього, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , явно та очевидно виходячи за межі наданих їм службових повноважень, із застосуванням фізичної сили відібрали у ОСОБА_6 належний потерпілому мобільний телефон, та разом утримуючи руками голову останнього, намагалися розблокувати зазначений мобільний телефон, який в цей час навпроти потерпілого тримав у руках інший військовослужбовець Вінницького ОМТЦК, із застосуванням технології розпізнавання обличчя.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 і ОСОБА_7 завдали ОСОБА_6 сильного фізичного болю та морального страждання та спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді «Закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, вогнище забою 1-го типу лівої скроневої долі головного мозку; забою м`яких тканин скроні та обличчя праворуч; забою м`яких тканин обличчя ліворуч; забою грудної клітки ліворуч», які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, а саме істотну шкоду.

26 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, тобто у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, що заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах воєнного стану, групою осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2025 по справі №127/9957/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 травня 2025 року.

Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 19.05.2025, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000685 від 13.09.2024 продовжено до 25.06.2025.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 по справі №127/15593/25 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 36 (тридцять шість) днів, тобто до 17 години 30 хвилин 25 червня 2025 року, в межах строку досудового розслідування з визначенням застави в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень обвинуваченого, визначена судом застава підозрюваним не була сплачена, оскільки є непомірною для нього, а тому останній продовжує перебувати під вартою.

За наслідками досудового розслідування слідчим складено та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 13.09.2024.

Вказаний обвинувальний акт 17.06.2025 спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті та отриманий судом 18.06.2025.

Одночасно з поданням обвинувального акту до суду прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 надіслано клопотання, адресоване слідчому судді, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вказане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 18.06.2025, розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та призначено ним до розгляду на 23.06.2025.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2025 по справі №127/18951/25 (суддя ОСОБА_8 ) призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000685 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України на 10:30 годин 24.06.2025 року у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань № 10.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання"до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК)

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте не проведено.

Як зазначено вище та встановлено судом, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000685, 17.06.2025 спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті та отриманий судом 18.06.2025.

Одночасно з поданням обвинувального акту до суду прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 надіслано клопотання, адресоване слідчому судді, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вказане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 18.06.2025, розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та призначено ним до розгляду на 23.06.2025.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2025 по справі №127/18951/25 (суддя ОСОБА_8 ) призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000685 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України на 10:30 годин 24.06.2025 року у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань № 10.

Отже, на момент подання прокурором слідчому судді клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу (18.06.2025) підготовче засідання у зазначеному вище кримінальному провадженні ще не було призначене, а відтак надсилання прокурором такого клопотання саме слідчому судді узгоджується з положеннями статей 176, 199 КПК України.

Як зазначено вище, слідчим суддею клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу призначено на 23.06.2025, а підготовче засідання у даному кримінальному провадженні призначено судом на 24.06.2025.

Таким чином, на момент розгляду слідчим суддею клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу підготовче засіданні у даному кримінальному провадженні не було проведено, а відтак слідчим суддею у відповідності до положень статей 176, 199 КПК України проведено розгляд даного клопотання.

Окремої уваги заслуговує та обставина, що прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні наполягали на розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу по суті саме слідчим суддею.

Вирішуючи питання доцільності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховується наступне.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

У своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, які продовжують існувати, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів прокуратури та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.

Однак, на думку слідчого судді, зі спливом досудового розслідування ризики, які були на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які існують на даний час зменшились, та вірогідність їх виникнення є вкрай низькою.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, дав викривальні покази, частково відшкодував шкоду потерпілому (надіслав грошовий переказ на суму 80000 грн.) та готовий вибачитися, а також у обвинуваченого, за час утримання під вартою, значно погіршився стан здоров`я, зокрема впав зір, що підтверджується поданими медичними документами.

Окремої уваги заслуховує те, що ОСОБА_4 являється військовослужбовцем, приймав участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій та позитивні характеристики.

Посилаючись на недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання ризиків зазначених у клопотанні, прокурор вказує на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , проте, вказане твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Отже, прокурором не надано доказів та, відповідно, не доведено, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Слідчий суддя, оцінюючи докази та враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 дав викривальні покази, щиро кається та визнає вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, останній через захисника вчиняє дії з метою примирення з потерпілим та частково відшкодування йому матеріальну та моральну шкоду, має сім`ю, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, має ряд медичних захворювань, вважає, що вагомих підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 необхідно відмовити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками зазначеним у ст. 177 КПК України, доцільним для забезпечення дієвості судового розгляду даного кримінального провадження, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до частини п`ятої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, врахувавши вище зазначені обставини, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатній для запобігання ризиків передбачених статтею 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000685 прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту діє до 23 серпня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які являються свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, окрім як для цілей кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 23 серпня 2025 року.

Негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя