Справа № 645/5864/25
Провадження № 1-кс/645/1196/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001046 від 21.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

01 вересня 2025 року до суду надійшло прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001046 від 21.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 . Прокурор просив у разі накладення арешту на мобільний телефон передати на зберігання до камери схову ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області (м. Харків, вул. Володимира Вакуленка, 1/32).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 21.07.2025 до ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа у період часу з 17.07.2025 по 18.07.2025 здійснила крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_4

Вищезазначені відомості було внесено до ЄРДР за №0001046 від 21.07.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка повідомила, що період часу з 16.07.2025 по 18.07.2025 знаходилася за місцем свого мешкання разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

17.07.2025 потерпішла пішла спати близько 21.00 години, бо ще подивилася на час на своєму телефоні який знаходився на ліжку біля неї, у квартирі був ОСОБА_6 .

На ранок, 18.07.2025 вона прокинулася та виявила відсутність свого мобільного телефону у корпусі темно блакитного кольору, марки Samsung моделі Galaxy A12 із об`ємом пам`яті 6/128 гб, із камерою 48 мегапікселів, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 .

Також було допитано свідка ОСОБА_7 , який проживав разом із потерпілою, ОСОБА_6 повідомив, що 17.07.2025 близько 23.00 години до ОСОБА_8 прийшов знайомий ОСОБА_9 , ОСОБА_8 спала.

ОСОБА_10 запитав де ОСОБА_8 , ОСОБА_6 сказав, що вона відпочиває у своїй кімнаті, тоді ОСОБА_10 попрохав у ОСОБА_5 телефон, щоб вставити сім-карту, останній відмовив, після чого пішов спати до себе, а ОСОБА_10 пішов до кімнати ОСОБА_8 .

Зранку, 18.07.2025, свідок ОСОБА_11 прокинувся, ОСОБА_10 у квартирі не було. ОСОБА_8 запитала у нього, чи був хтось у квартирі, він сказав, що приходив ОСОБА_10 . Також, ОСОБА_8 повідомила, що вона виявила відсутність свого мобільного телефону.

Також, зі свідком було проведено впізнання за фотознімками в ході якого останній впізнав ОСОБА_12 , який приходив напередодні зникнення телефону потерпілої.

Окрім цього, відповідно до рапорту о/у СКП ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, оперативним шляхом було встановлено свідка ОСОБА_13 , якого було допитано. У своєму допиті останній повідомив, що знаходився на ринку ХТЗ у м. Харків 08.08.2025 року, де до нього підійшов раніше не знайомий йому чоловік та запропонував купити мобільний телефон синього кольору, марки Samsung моделі Galaxy A12.

Також, зі свідком було проведено впізнання за фотознімками в ході якого останній впізнав ОСОБА_12 , який продав йому мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 .

ОСОБА_13 добровільно видав мобільний телефон 30.08.2025. Далі постановою слідчого в кримінальному провадженні виданий телефон було оглянуто та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

В подальшому, було проведено впізнання речей за участі потерпілої, в ході якого вона впізнала свій мобільний телефон за корпусом, кольором та imei на задній панелі.

Постановою слідчого від 30 серпня 2025 мобільний телефон Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 21.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.08.2025 року ОСОБА_13 добровільно видав мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 співробітникам поліції.

Клопотання прокурора надійшло до канцелярії суду 01.09.2025 року. Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурором не порушені.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 від 30.08.2025 року, мобільний телефон Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001046 від 21.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, добровільно виданий ОСОБА_13 , а саме: мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A12, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати відповідно до порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Після проведення відповідних експертиз, речові докази залишити на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області (м.Харків, вул. В. Вакуленка 1/32).

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 01.09.2025.

Слідчий суддя - ОСОБА_1