У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2094/22

№ 1-во/183/32/25

09 червня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву засудженого ОСОБА_3 про виправлення описки у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року за результатом розгляду кримінального провадження № 000056 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ, Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заявазасудженого ОСОБА_3 про виправлення описки у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2022.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначає, що вказаним вироком йому призначено покарання за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

У вироку зазначено лише дату його звільнення з-під варти в залі судового засідання, однак не вказано дату його фактичного затримання 27.02.2022, а також не вирішено питання про зарахування строку перебування під вартою у загальний строк покарання, що на його думку є істотним недоліком вироку.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 просить суд внести до вироку виправлення, що стосується його перебування під вартою з 27.02.2022 по день ухвалення вироку та звільнення його з-під варти в залі суду; уточнити, чи підлягає цей строк зарахуванню до строку призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце та час проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про відсутність у нього повноважень захисника ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дія доручення № 004-0081481 від 17.05.2022, на підставі якого він здійснював захист ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження, припинена з ухваленням вироку у справі.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_3 про виправлення описки у його відсутність, одночасно зазначивши, що просить вирішити вказану заяву на розсуд суду.

Таким чином, неявка в судове засідання заявника, захисника, прокурора за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 2 ст. 379 КПК України не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Суд, розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так, однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч. 5 ст. 371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

При цьому, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Суд звертає увагу, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність (постанова ВС від 15.01.2021 у справі №905/2135/19).

Тобто, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо, як зазначено у Постановах Верховного суду від 21.07.2020 у справі №521/1074/17 та від 29.01.2021 у справі №22-ц/354/11; граматичні помилки не є опискою, оскільки не призводять до неправильного розуміння рішення суду.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Принагідно зазначити висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), згідно з яким питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Водночас, згідно зі ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2022 між прокурором та ОСОБА_3 за участю захисника. Призначено ОСОБА_3 покарання: за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком два роки; за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 3 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасовано, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання. Також вирішено питання про спеціальну конфіскацію, долю речових доказів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта.

Вказаний вирок набрав законної сили у встановленому законом порядку 09.07.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою.

Як убачається з розглядуваного вироку, судом не вирішено питання щодо заліку досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Водночас, як зазначалося вище, суд у межах вимог ст. 379 КПК України не має процесуальних повноважень своїм рішенням змінювати ухвалений ним вирок шляхом вирішення питання про залік досудового тримання під вартою. Суд звертає увагу, що вирішення вказаного питання може здійснюватися в інший передбачений кримінальним процесуальним законодавством України порядок.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про виправлення описки у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2022 є необґрунтованою, відтак такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376, 379 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про виправлення описки у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1