Справа № 456/684/25
Провадження № 1-кп/456/281/2025
ВИРОК

іменем України

14 травня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Стрия Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із професійно - технічною освітою, неодруженої, не працюючої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 357, частиною 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

13 січня 2025 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебувала біля будівлі ВП ЛІЛ КНП «ТМО «СМОЛ» за №15, що по вул. Ольги Басараб у м. Стрий Львівської області, де на паркані, яка обгороджує лікарню, побачила сумку чорного кольору фірми «Nike» з речами всередині, які належать малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в цей час у неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, переконалася, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрала чорну сумку з надписом білого кольору «Nike», вартістю 314,70 гривень, в якій знаходився гаманець чорного кольору, з надписом «Marvel», вартістю 107,10 гривень, та грошові кошти у загальній сумі 3 000 гривень, після чого покинула місце події, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинила малолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 421,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 13.01.2025, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, але не раніше 15:30 години, перебуваючи поблизу будівлі ВП JIIJI КНП «ТМО «CMOJI»» №15, що по вул. Ольги Басараб у м. Стрий Львівської області, після викрадення у малолітнього ОСОБА_6 сумки, в ході огляду її вмісту, ОСОБА_4 виявила в ній банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить малолітньому ОСОБА_6 , і в цей час у неї виник умисел на викрадення офіційного документа - банківської картки, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на її рахунку, без відома потерпілого, усвідомлюючи, що пластикові банківські картки видаються банківськими установами, а згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне привласнення офіційного документа, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа банківською карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить малолітньому ОСОБА_6 , з метою подальшого розпорядження грошовими коштами з неї.

Таким чином, ОСОБА_4 привласнила офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вищезазначене кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

ч.4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

ч.1 ст. 357 КК України привласнення, офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 03 лютого 2025 року та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та привласнила офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор просить врахувати в якості обставини, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, врахувати, що злочин вчинено щодо малолітньої особи, однак за обставинами справи обвинуваченій не було відомо про те, що викрадені речі належать саме малолітній особі, просить суд призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді одного року пробаційного нагляду, за ч.4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі, призначити остаточне покарання (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки. Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації, вирішити долю речових доказів, стягнути процесуальні витрати, запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Правова позиція потерпілого.

Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 подано до суду заяву про проведення розгляду справи та підготовчого провадження без їх участі, про міру покарання покладається на думку суду.

Правова позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю. Зокрема, показала, що 13.01.2025 близько 15.00 йшла до районної лікарні, оскільки 04.12.24 її збила машина та в неї боліло коліно. В цей час побачила, що на паркані висить чорна сумка. Оскільки така ж сумка раніше була у її батька, подумала, що це його, запхала її у свій рюкзак та пішла далі до лікарні. Вийшовши з лікарні, пішла до річки, де подивилася вміст сумки. В ній знаходилось посвідчення, ключі, грошові кошти, банківська картка. Розуміючи, що це не сумка її батька, однак, будучи голодною, на грошові кошти придбала продукти харчування, телефон, інші речі. Спробувала здійснити оплату банківською карткою, яка була в сумці, однак кошти на ній були відсутні. Повідомила, що на банківській картці було написано кому вона належить. Через два дні приїхали працівники поліції, які забрали сумку. Банківську картку також віддала працівникам поліції. Зазначила, що в подальшому з потерпілим не спілкувалась. У вчиненому кається, поверне кошти одразу як заробить.

В судових дебатах обвинувачена повідомила, що кається, просить суворо не карати.

В судових дебатах захисник просить суд врахувати, що обвинувачена визнала свою провину, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно видала речі працівникам поліції, наявності обтяжуючих обставин не встановлено, врахувати важке матеріальне становище обвинуваченої. Просить призначити мінімальне покарання та встановити іспитовий іспитовий строк один рік.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та особи обвинуваченої.

Оскільки обвинувачена визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченої, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує її дії за ч.1 ст. 357, ч 4 ст. 185 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним:

факт таємного викрадення ОСОБА_4 чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

факт привласнення обвинуваченою ОСОБА_4 офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що обвинуваченій могло бути відомо про те, що викрадені речі та привласнена банківська карткою належать малолітній особі.

Пом`якшуючою вину обвинуваченої обставиною, передбаченою ст. 66 КК України суд вважає добровільне часткове усунення заподіяної шкоди у сумі 421,80 грн. та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Факт активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення підтверджується долученою до матеріалів справи заявою ОСОБА_4 від 14.01.2025, згідно з якою нею добровільно видано працівнику поліції викрадені речі, повідомленням обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про наявність пом`якшуючої обставини у вигляді щирого каяття суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15 листопада 2021 року в справі № 199/6365/19, згідно з якою, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності конкретних дій обвинуваченої, спрямованих на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, вона в подальшому з потерпілим не спілкувалась, не вживала заходів, спрямованих на відшкодування матеріальної шкоди, за виключенням повернутого майна, у зв`язку із чим судом не визнається наявність пом`якшуючої обставини у вигляді щирого каяття.

Судом досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме:

- згідно довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 17.01.2025 р. №76 та відповіді Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 17.01.2025 №3.23, ОСОБА_4 , 1979 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідно до характеристики, виданої КП «УК «Комфортний Стрий» від 17.01.2025 №103 скарг і заяв від сусідів та родичів на ОСОБА_4 не поступало;

- відповідно до характеристики Стрийського РУП громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , за час фактичного проживання охарактеризувала себе посередньо, зловживає алкогольними напоями, схильна до вчинення адміністративних правопорушень, притягувалась до адміністративної відповідальності, скарги на її поведінку надходили в Стрийський РУП ГУ НП у Львівській області;

- згідно довідки №553 від 17.01.2025 , виданої КНП «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня», ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться;

- відповідно до вимоги від 14.01.2025, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Обираючи покарання обвинуваченій суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, факт часткового відшкодування шкоди (повернення майна) та відсутність цивільного позову, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який при обранні міри покарання покладається на розсуд суду, а також те, що обвинувачена повністю визнала вину у вчиненні кримінальних правопорушень, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо за місцем проживання і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій частини 1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду, частини 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на її поведінку після вчинення злочину, а саме: усвідомлення негативності вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, про що свідчить визнання нею вини в судовому засіданні, часткове відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції її від суспільства й вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили необхідно скасувати.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 та частиною 4 статті 185 КК України, і призначити їй покарання:

за частиною 1 статті 357 КК України - у виді 1 /одного/ року пробаційного нагляду;

за частиною 4 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання (за сукупністю злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 /два/ роки.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №134/25 від 15.01.2025 в сумі 340 /триста сорок/ грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/277/25 від 20.01.2025 на гаманець чорного кольору із червоними кругами марки «Marvel», банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_1 ( ОСОБА_8 ), чек про відмову по банківській картці НОМЕР_2 .

Речові докази:

- сумку чорного кольору із написом «Найк», гаманець чорного кольору із червоними кругами марки «Marvel», банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_1 ( ОСОБА_8 ), передані на зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

-диски, на яких наявні відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовані на будинку №14В у м. Стрий по вул. О.Басараб, у ВП ЛІЛ КНП ТМО СМОЛ у м. Стрий по вул. О.Басараб, 15, у аптеці «Подорожник» у м. Стрий по вул. Багряного Івана, 4 та чек про відмову по банківській картці залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1