Справа № 358/524/25 Провадження № 1-кп/358/174/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000169 від 14.01.2025 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 днів строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який згідно з ухвалою Богуславського районного суду від 29.05.2025 закінчується 27 липня 2025 року. Клопотання мотивує тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не змешились та продовжують існувати. Так, на думку прокурора, обвинувачений може: переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин; вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний будинок йому належить. Також зазначив, що за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, оскільки потребує медичної допомоги. Крім того повідомив, що в умовах СІЗО його не переводять в укриття під час обстрілів м.Києва, тому він побоюється за своє життя.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки останній має незадовільний стан здоров`я та відчуває занепокоєння за своє життя через часті обстріли м.Києва.

Суд, заслухав думку сторін кримінального провадження, дослідив обвинувальний акт з додатками та клопотання про продовження запобіжного заходу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

Суд погоджується із доводами прокурора про продовження існування ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу.

На думку суду, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Європейський суд з прав людини наголошує що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Встановлено, що при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано тяжкість інкримінованого йому злочину, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, а також наявність переконливих доказів про існування ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Суд вважає, що ризики якими керувався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду - оскількин е має стійких соціальних зв`язків; впливати на свідків, оскільки ще не всі свідки допитані та обвинуваченому відомі їх адреси; вчиняти інші кримінальні правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з урахуванням способу життя обвинуваченого, а саме, що він неодноразово судимий, та вчинив тяжкий злочин через невеликий проміжок часу після звільнення.

На переконання суду, на теперішній час вказані рикизи не зменшилися та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність вказаних ризиків пов`язана з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню (позбавлення волі на строк від 7 до 10 років), особи обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрованого місця проживання, а тому перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім цього, суд відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З врахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину є необхідність не визначати розмір застави.

За наведених обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника про незадовільний стан здоров`я та неможливість отримати належний медичний догляд та проходження медичного обстеження, суд зазначає, що суду не надано доказів неможливості за станом здоров`я утримуватися під вартою та його звернень за медичною допомогою.

Щодо доводів обвинуваченого про побоювання за своє життя через обстріли м.Києва, суд зазначає, що на обгрунтування вказаного доводу стороною захисту не надано доказів звернення ОСОБА_5 до адміністрації ізолятору з приводу неналежного утримання та порушення його прав під час обстрілів та відсутності укриття.

Щодо доводів сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд зазначає, що з урахуванням відсутності стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність інформації щодо належності нерухомого майна (згоди власника) вказаний захистом запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що в справі ще не допитані свідки в судовому засіданні, тому ризик впливу на них з боку обвинуваченого є досить вирогідним.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк тримання його під вартою на термін 60 днів, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним ризикам.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 21 вересня 2025 року, включно.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у цей же строк із дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Апеляційне оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошений о 13 год. 00 хв. 25 липня 2025 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_1