У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000307, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000307, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 07.07.2025 відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2025, приблизно о 04 год. 34 хв., водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «BMW» моделі «X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Ужанській в м. Перечин Ужгородського району зі сторони с. Зарічево в напрямку м. Ужгород, діючи в супереч вимогам п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 11.3. 12.1 та 34 Дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, будучи самовпевненою та самонадіяною, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, перетнула дорожню горизонтальну розмітку 1.1, виїхала на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з бетонним огородженням блокпосту, де знаходився інспектор прикордонної служби вищої категорії начальник 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) 94 ПРИКЗ майстер сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди інспектор прикордонної служби ОСОБА_6 від отриманих травм помер в лікарні, водій транспортного засобу «BMW» ОСОБА_5 доставлена до лікарні з тілесними ушкодженнями у вигляді забою грудної клітки та забійної рани підборіддя, пасажир транспортного засобу «BMW» ОСОБА_7 , 1993 року народження, доставлений до лікарні з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку.

Таким чином, водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 11.3. 12.1 Правил дорожнього руху України, якими визначено: п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган; п. 1.10 терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; розділювальна смуга виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. За наявності на розділювальній смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів; п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 34 дорожня горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Не виконання водієм вимог п. 10.1, 11.3, п. 12.1 та вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Донецьк Донецької області, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, раніше не судима, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

07.07.2025 органом досудового розслідування у відповідності до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано ОСОБА_5 .

07.07.2025 ОСОБА_5 у встановленому ст. 276, 277, 278 КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події, допитами свідків, протоколами перегляду відеозаписів, висновками експертних досліджень та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування кримінального правопорушення допитано в процесуальному статусі потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є дружиною загиблого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди сиротами залишися двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_8 в порядку ст. 128 КПК України подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням з метою стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь потерпілої та неповнолітніх дітей загиблого ОСОБА_6 в розмірі 6000000 грн.

Як зауважує слідчий, у межах кримінального провадження представником потерпілої ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 в порядку ст. 220 КПК України подано клопотання з метою накладення арешту на майно, яке належне підозрюваній ОСОБА_5 , для подальшого забезпечення цивільного позову, який поданий потерпілою ОСОБА_8 .

Підозрюваній ОСОБА_5 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності будинок, реєстраційний номер майна 37160090, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 148,5 (кв.м.), житловою площею 47,9 (кв.м.), з датою набуття права власності від 01.08.2012, приватна форма власності, частка власності 1/1.

Відповідно листа №32/28/2-2142 від 09.07.2025 з ТСЦ № 2142 за ОСОБА_5 транспортні засоби не зареєстровано.

На підставі викладеного, з метою подальшого забезпечення цивільного позову в межах кримінального провадження №0000307 від 07.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який поданий потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідчий просить накласти арешт із забороною відчуження на будинок, реєстраційний номер майна 37160090, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 148,5 (кв.м.), житловою площею 47,9 (кв.м.), з датою набуття права власності від 01.08.2012, приватною формою власності, частка власності 1/1, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 подано заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без участі та участі прокурора, клопотання просить задовольнити. Водночас слідчим подано слідчому судді рапорт, згідно з яким ним повідомлено захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_12 про розгляд даного клопотання про арешт майна у суді.

Власник майна та її захисник у судове засідання не з`явилися, однак їх неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання про арешт майна та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

07.07.2025, о 07 год. 48 хв., у рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. 208 КПК України.

07.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, заявлено до ОСОБА_5 цивільний позов в порядку ст. 128 КК України (про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), а саме стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди на користь ОСОБА_8 та її дітей в розмірі 6000000 грн.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 440277590 від 20.08.2025), підозрювана ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є власником у цілому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 37160090.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

За приписами ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання слідчого з підстав, визначених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час ухвалення рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000307, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 37160090, що на праві приватної власності у цілому належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1