Справа №295/2023/25
УХВАЛА

28.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду звернувся слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_5 з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження за № 0000129 від 09.02.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування клопотання вказав, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 13.07.2024 р. ОСОБА_6 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 № 214 від 13.07.2024 р. солдата ОСОБА_6 призначено на посаду водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 09.02.2025 р. близько 15.20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незачинену хвіртку зайшов на територію огородженого домоволодіння АДРЕСА_1 , де в цей час перебувала раніше знайома йому власниця вказаного будинку ОСОБА_7 , де на ґрунті неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла суперечка, під час якої у останнього виник злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, а саме: автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG» д. н. з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 14.09.2023 р. є ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_6 , у вищевказаний день близько

15.30 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, зайшов до господарського приміщення, яке розташоване за вказаною адресою, де взяв каністру з пальним, після чого підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG» д. н. з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який перебував на території вказаного домоволодіння, розлив пальне на автомобіль та поряд з ним, після чого, умисно, за допомогою запальнички, підпалив вказаний автомобіль, внаслідок чого виникла пожежа, під час якої вогнем був повністю знищений автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TOUAREG» д. н. з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , вартістю 356 694 грн. 00 коп.

10.02.2025 р. о 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.02.2025 р. у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

11.02.2025 р. ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.04.2025 р. включно.

27.03.2025 р. на підставі доручення прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 повідомлено сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та про їхню можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, 04.02.2025 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , при цьому правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд, а тому сторона обвинувачення вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у зв`язку із тим, що показання свідків та потерпілих досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. Даний факт підтверджується тим, що свідки у провадженні є особи, які відомі підозрюваному, оскільки з потерпілою ОСОБА_7 останній проживав до липня 2024 р., а зі свідками у кримінальному провадженні знайомий, так як раніше ОСОБА_6 мешкав в с. Ліщин, Житомирського району Житомирської області, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, інкримінований ОСОБА_6 злочин, вчинений загальнонебезпечним способом (шляхом підпалу), а саме таким способом знищення та пошкодження майна, за якого створюється небезпека для життя і здоров`я людей, а також загибелі чи пошко¬дження майна фізичних чи юридичних осіб, а тому у свідків і потерпілої у кримінальному провадженні існують реальні побоювання щодо перебування ОСОБА_6 на волі, так як останній може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, і таким же чином впливати на них під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в судовому порядку.

Крім цього, 30.06.2023 р., 20.05.2024 р., 03.07.2024 р. та 10.09.2024 р. ОСОБА_6 був притягнутий Житомирським районним судом до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_7 , а також 16.07.2024 р. ОСОБА_6 притягнутий до кримінальної відповідальності за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України відносно також ОСОБА_8 . Вказане також свідчить про те, що ОСОБА_6 буде здійснювати тиск на потерпілу ОСОБА_8 , шляхом фізичної розправи над останньою.

Поряд з цим, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який був вчинений відносно ОСОБА_7 , з попередньої судимості належних висновків не зробив та вчинив новий, умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, що свідчить про систематичність його злочинних дій. ОСОБА_6 має викривлене уявлення про належну поведінку у суспільстві, а тому перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини.

Наявність вищевказаних ризиків обумовлює необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу продовжується відносно ОСОБА_9 не з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; домашній арешт може стати можливістю для ОСОБА_6 переховуватися від суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, у тому числі, при застосуванні електронних засобів контролю, оскільки з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України здійснюються масовані ракетні обстріли по об`єктах енергетичної інфраструктури України, унаслідок чого наявні перебої з постачанням електроенергії та проблеми із зв`язком, що призводить до збоїв у функціонуванні ЕЗК.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний, захисник у судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та долучених захисником копій документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи зазначене клопотання, слідчий суддя виходить із загальних засад кримінального процесу та керується загальними правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 3,4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , вважає, що докази, надані слідчим, свідчать про наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозраний можливо причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У практиці ЄСПЛ «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії досудового розслідування, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Слідчий суддя не праві втручатися в правильність правової кваліфікації дій підозрюваного.

Водночас, у випадку виникнення підстав, під час досудового розслідування слідчий, прокурор наділені повноваженнями як повідомити про нову підозру, так і змінити раніше повідомлену підозру.

На переконання слідчого судді надалі існують ризики, що зумовлювали обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що під час розгляду клопотання доведено наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та клопотання підлягає задоволенню в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у кримінальному провадженні №0000129 від 09.02.2025, уродженця м. Житомир, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 днів а саме з 28 березня 2025 р. по 24 травня 2025 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_10