печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняпрокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000838 від 26.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2025 у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте завершити досудове розслідування у визначений ухвалою слідчого судді строк не представилось можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваної міри запобіжного заходу, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , заборонивши їй залишати місце свого проживання з покладення відповідних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували щодо продовження дії запобіжного у вигляді домашнього арешту, мотивуючи необґрунтованістю підозри, тим, що підозрювана належним чином виконує покладені на неї процесуальні обов`язки. Також зазначили, що у підозрюваної на утримання є дитина, яка має інвалідність і яку відповідно потрібно від звити на оздоровлення.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 368-3 КК України.

02.05.2025 о 11 год. 17 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3, 4 ст. 368-3 КК України.

02.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Артемівськ, Донецької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, повідомлено про те, що вона підозрюється:

- в одержані службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України;

- в одержані службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, вчинені повторно та поєднані з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

03.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності переслідування в укриття цивільного захисту, отримання медичної допомоги та лікування, в межах строків досудового розслідування, до 26.06.2025 включно.

З покладанням на підозрювану обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин інкримінованого їй злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

25.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 до 06:00 наступної доби строком до 02.08.2025.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3, 4 ст. 368-3 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

25.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 02.11.2025.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Прокурором в судовому засіданні не в повній мірі доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які мали місце на момент застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Так, під час судового розгляду прокурор вказує, на наявність ризику, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який їй інкримінується є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років та будучи обізнаним про покарання, що загрожує останньому з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, в подальшому від суду. Разом з цим, підозрювана може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Проте вказане обґрунтування носить формальний характер та жодним чином не висвітлено в світлі фактичних обставин кримінального провадження, проте все ж не можна повністю виключити його існування враховуючи матеріали справи.

Також, у клопотанні прокурор вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовуючи тим, що оскільки злочин який їй інкримінується є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років та будучи обізнаним про покарання, що загрожує останньому з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, в подальшому від суду.

Разом з цим, підозрювана може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Окрім цього, в обґрунтування продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор вказує на ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом, підозрювана володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою надання останніми неправдивих свідчень для уникнення відповідальності. При цьому, більшість свідків, які органом досудового розслідування заплановано допитати, на даний час не допитано у зв`язку з неможливістю здійснення такого допиту без шкоди для кримінального провадження.

Окрім цього, прокурор вказує, що Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що у випадку обрання підозрюваній запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під цілодобовим домашнім арештом, може призвести до вчинення останньою інших кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення або продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому остання обґрунтовано підозрюється, а також можливого вчинення кримінального правопорушення стосовно свідків у даному кримінальному провадженні з метою впливу на них.

Так, слідчий суддя вважає, що вказані ризики, хоча і мають місце в світлі встановлених обставин кримінального провадження, проте їх можна уникнути шляхом покладення відповідних обов`язків та одночасно не доведено, що м`якіший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи, що до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у в певний період доби.

Що стосується на посилання прокурора на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, то при дослідженні матеріалів клопотання вбачається, що зазначення ризику носить формальне обґрунтування та в судовому засіданні прокурором жодним чином даний ризик не доведено.

Враховуючи вказане, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_5 .

Питання доведеності вини підозрюваної у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Разом з тим, звертаю увагу, що при написанні повного тексту судового рішення, слідчим суддею виявлено описку, у вступній та резолютивній частині короткого тексту ухвали слідчого судді при зазначенні номеру кримінального провадження помилково зазначено «0000271 від 16.02.2023» замість вірного «0000838 від 26.03.2025», а відтак вважаю за необхідне вказану описку виправити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 31.09.2025 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 від 26.03.2025:

? прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

? не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

? утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому діяння згідно переліку, зазначеного слідчим;

? повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0000838 від 26.03.2025.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7