УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері наркотичних засобів слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , за погодження з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000327, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.03.2025,-

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері наркотичних засобів слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , за погодження з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000327, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.03.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 18.03.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванні час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел направлений на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу канабіс на території міста Києва, з метою власного збагачення, після чого він визначив таку діяльність як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів. Переслідуючи свій вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.05.2025, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, що являє собою наркотичний засіб та рослину, обіг якої обмежено - канабіс, масою не менше 8,37 г, яку почав незаконно зберігати при собі з метою її подальшого незаконного збуту. Так, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, 01.05.2025, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_8 , за грошові кошти у сумі 2500 грн. речовину рослинного походження зеленого кольору, що являє собою наркотичний засіб та рослину, обіг якої обмежено - канабіс, масою 8,37 г, що згідно Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, є невеликим розміром, розфасовану у поліетиленовий пакет, який в свою чергу поміщений у прозорий поліетиленовий пакет. Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 27.05.2025, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою власного збагачення повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу канабіс на території міста Києва. З метою реалізації вказаного злочинного корисливого умислу, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 27.05.2025, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору, що являє собою наркотичний засіб та рослину, обіг якої обмежено - канабіс, який почав повторно незаконно зберігати при собі з метою його подальшого незаконного збуту. Так, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, 27.05.2025 приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2, з корисливих мотивів, повторно незаконно збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 2500 грн. наркотичний засіб та рослину, обіг якої обмежено - канабіс, розфасовану у прозорий поліетиленовий пакет, який в свою чергу з метою конспірації не прозорий поліетиленовий пакет біло-червоного забарвлення.

27.05.2025 о 09 год. 57 хв. (фактичний час затримання) на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Того ж дня, 27.05.2025 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

На даний час у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, орган досудового розслідування звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні думку захисника підтримав та просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши позиції прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши наявні у матеріалах клопотання докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 18.03.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

27.05.2025 о 09 год. 57 хв. (фактичний час затримання) на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Того ж дня, 27.05.2025 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням сталої практики ЄСПЛ, про що прямо вказує ч. 5 ст. 9 КПК України.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення особі обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав осіб.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_9 , до кримінального правопорушення, що йому інкримінуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження останній не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Питання доведеності вини підозрюваного ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст.194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може ухилятися від кримінальної відповідальності та переховуватися від органів досудового слідства, суду.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній усвідомлює тяжкість можливого покарання.

Разом з тим, враховуючи той факт, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та органом досудового розслідування не встановлено усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень існує ризик знищення, сховання, перетворення підозрюваним ОСОБА_7 документів, речей, що мають значення для кримінального провадження задля уникнення настання покарання за вчинене.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків, інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що останній раніше не судимий, одружений, має визначене місце проживання не спростовує наявність можливих ризиків неправомірної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Так, слідчим суддею враховано і обставини вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення. На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застава має бути визначена у вигляді 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливу на свідків, знищення, сховання або перетворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із м.Києва дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, який обраховувати з 27 травня 2025 року до 25 липня 2025 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері наркотичних засобів слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , за погодження з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити на 60 днів, який обраховувати з 27 травня 2025 року до 25 липня 2025 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Визначити для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, у вигляді 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві для внесення застави (отримувач - ТУ ДСА України в місті Києві, , МФО 820172, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089, призначення платежу: застава за… (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із м.Києва дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії обов`язків, визначених для підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах терміну досудового розслідування, однак не більше 2 (двох) місяців з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1