Справа № 452/2878/24
Провадження № 1-кп/452/184/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 3 липня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судомого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (кримінальні проступки) при наступних обставинах.

Так, у квітні 2024 року (точний час під час проведення дізнання не встановлено) ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виступив пособником у вчиненні підробки посвідчення водія, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, перебуваючи в м. Самбір, надав через мережу Інтернет, невстановленій в ході дізнання особі, персональні дані про себе та власне фотозображення, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 від 19.04.2024 на ім`я « ОСОБА_4 », виданого територіальним сервісним центром МВС № 8041 (згідно відомостей у самому документі), яке у квітні 2024 року отримав за адресою: вулиця Б. Хмельницького 12, м. Самбір, Львівської області у відділенні НОВА ПОШТА №2.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в пособництві у підробленні посвідчення, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права з метою його використання, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому, 02 липня 2024 близько 17:14 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Шевченка у м. Самбір Львівської області, будучи учасником дорожнього руху, як водій, під час зупинки працівниками сектору реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, з метою перевірки документів, достовірно знаючи, що посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 від 19.04.2024 на ім`я ОСОБА_4 є підробленим, а саме не відповідає за своїми характеристиками аналогічними документами, що видавалося уповноваженими органами та виготовлене способом струминного друкування та не відповідає аналогічним документам цього типу, що перебувають в офіційному обігу на території України, використав зазначене посвідчення водія, шляхом пред`явлення його поліцейському сектору реагування патрульної поліції Самбірського рай онного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, тобто використав підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в використанні завідомо підробленого документу, скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

10 червня 2025 року між прокрором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості (а.с. 37-40).

Відповідно до укладеної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 258 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України - остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків згідно п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Суд заслухав у підготовчому судовому засіданні думку прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному; підтвердив, що він розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 389-1 КК України, ст. 476 КПК України; повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , який здійснює захист обвинуваченого, висловив думку щодо можливості затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості із призначенням останньому покарання, узгодженого сторонами угоди.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільному укладенні сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах, а також у тому що сторонам угоди зрозумілі наслідки їх укладання, передбачені КПК України.

Покарання ОСОБА_4 сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого йому обвинувачення, даних про його особу, як таку, що на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, пенсіонер; обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови у затвердженні угоди, визначених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у виді пробаційного нагляду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Процесуальні витрати за проведення Експертно-криміналістичним центром Державної прикордонної служби України техніко-криміналістичної експертизи документів № 51-139/12 від 12 липня 2024 року в сумі 6367,20 грн. (а.с. 48), на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів, після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином: пакет, в якому міститься посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2025 року, укладену між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000131 від 3 липня 2024 року, з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 червня 2025 року покарання:

?за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

?за ч. 4 ст. 258 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 6367,20 грн.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ, а саме: пакет, в якому міститься посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні не вбачається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя