Провадження №11-кп/801/899/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за

ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

засудженого: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року мотивовано тим, що копію оскаржуваної ухвали ним отримано 16.06.2025 року в ДУ «Літинська виправна колонія № 123», що підтверджується супровідним листом.

За таких обставин, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року є поважними.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, засудженого ОСОБА_6 , який просив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали задоволити, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження задоволенню не підлягає, наявні підстави для повернення апеляційної скарги.

Згідно положень п.2 ч.2 статті 395 КПК України апеляційна скарга подається на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених вироків судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України задоволено.

Звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000282, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України закрито.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі одна тисяча двісті двадцять сім гривень на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.05.2025 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2014 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження змінено в частині стягнення процесуальних витрат.

Процесуальні витрати за проведення експертизи № 73-П від 23 лютого 2015 року у сумі

1 227 грн віднесено на рахунок держави.

У решті ухвалу залишено без змін.

Згідно чинного законодавства поновити процесуальний строк суд може лише з поважних причин.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Частиною першою ст.113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Як убачається з матеріалів судового провадження, розгляд кримінального провадження про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК Українивідбувся за участі засудженого ОСОБА_6 .

Засудженому ОСОБА_6 копію ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року направлено до ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» для вручення, що підтверджується супровідним листом Вінницького міського суду від 07.04.2025 року №127/11112/15-к.

Згідно супровідного листа начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» ОСОБА_9 від 16.04.2025 року №4/4649 засуджений ОСОБА_6 отримав 10.04.2025 року копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року.

Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 датована 20.06.2025 року з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали подана 21.07.2025 року, про що свідчить вхідний номер №63905 від 21.07.2025 тобто після закінчення строку апеляційного оскарження, визначеного ст.395 КПК України.

Поважних причин, які б з 10.04.2025 року завадили використати свої процесуальні права на оскарження ухвали суду від 07.04.2025 року засудженим ОСОБА_6 не наведено.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Посилання засудженого ОСОБА_10 , як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження, на отримання копії ухвали суду 16.06.2025 року не є підставою для поновлення строку.

Дійсно згідно супровідного листа Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2025 року №127/11112/15-к /537/2025 вбачається, що засудженому ОСОБА_6 на виконання вимог заяви було направлено копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року та копію ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.05.2025 року.

Зазначена обставина вказує на те, що засуджений ОСОБА_6 знав про судове рішення від 07.04.2025 року, однак у встановлені строки його не оскаржив.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду кримінального провадження № 0000282 відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року будь-яких заяв від ОСОБА_6 щодо неотримання копії оскаржуваної ухвали Вінницького міського суду від 07.04.2025 року про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України не надходило.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням вищевикладеного не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року та вважає, що поновлення пропущеного строку оскарження ухвали через тривалий час, порушуватиме принцип правової визначеності, як основи верховенства права.

Мотиви поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими

Таке рішення відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Відповідно до ч.3 п. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399, ст. 405, ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала апеляційну скаргу з доданими матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3