СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/324/25
ун. № 759/6768/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2023 року за №0000408,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, освіта середня спеціальна, офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

та стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, освіта загальна середня, офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 ,

представника органу Національної поліції у справах дітей ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2023 року за №0000408, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , позицію якого підтримали обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_7 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Також обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали, що суть обвинувачення їм зрозуміла. Крім того, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали, що вони розуміють підстави та наслідки звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, а також те, що підстава звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_8 при вирішенні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме в тому, що він 17 лютого 2023 року приблизно о 19 год. 20 хв., знаходячись біля центрального входу до магазину «Велмарт» за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 6-г, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 . ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, а саме в тому, що він 17 лютого 2023 року приблизно о 19 год. 25 хв., знаходячись біля центрального входу до магазину «Велмарт» за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 6-г, умисно наніс один удар по тулубу ОСОБА_8 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень останньому.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 126 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачуються за ч. 1 ст. 126 КК України, щодо обставин, які мали місце 17 лютого 2023 року та на той період був особою, яка не досягла повноліття.

Особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх регулюються положеннями Розділу XV КПК України.

Статтею 106 частиною 1 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України встановлено строк давності два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 та 2 ст. 49 КК строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За усталеною практикою Верховного Суду, закріпленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22), а також постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 499/890/18 (провадження № 51-1372км22), від 02 квітня 2024 року у справі № 235/7133/20 (провадження № 51-6569км23) однією із обставин, що виключає благополучне закінчення строків давності за раніше вчинене кримінальне правопорушення, є вчинення особою до закінчення зазначених строків хоча б одного нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років. Вчинення такого злочину до закінчення зазначених строків призводить до переривання перебігу давності. Наведене означає, що час, який минув з дня раніше вчиненого злочину до дня скоєння нового злочину, втрачає своє юридичне значення. У разі переривання давності з дня вчинення нового злочину починають минати самостійно і паралельно два строки давності: один - за раніше вчинений злочин, другий - за новий злочин. Ці строки не складаються, не поглинаються, не подовжуються до найдовшого з них, а обчислюються й минають окремо по кожному злочину.

Судом встановлено, що 24 лютого 2023 року, 25 лютого 2023 року та 28 лютого 2023 року ОСОБА_4 вчинив нові злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких його було засуджено відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад 2 роки, а тому суд, вважає, що диференційований дворічний строк на притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності необхідно рахувати саме з 28 лютого 2025 року. При цьому диференційований дворічний строк на притягнення ОСОБА_3 не переривався та сплинув 17 лютого 2025 року.

У зв`язку із чим, суд вважає, що на даний час сплили, диференційовані у ст. ст. 49, 106 КК України, строки давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, що є безумовною підставою для звільнення останніх від кримінальної відповідальності.

Судом також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в повному обсязі розуміють свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, то суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі.

Разом з цим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 19 листопада 2019 року у справі справа № 345/2618/16-к.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат на залучення експерта (висновок експерта № 042-437-2023 від 21 березня 2023 року та висновок експерта № 042-548-2023 від 31 березня 2023 року), то суд враховує висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 12.09.2022 у справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21) про те, що в разі, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 44, 49, 106 КК України, ч. 2 ст. 124, ст. 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 44, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст. 44, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2023 року за №0000408, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу його право звернення до суд з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ: DVD-R-диск з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Велмарт» по проспекту Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві за 17 лютого 2023 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати віднести на рахунок держави за проведення:

- судово-медичної експертизи - 6013,00 грн. (висновок експерта № 042-437-2023 від 21 березня 2023 року);

- судово-медичної експертизи - 1998,00 грн. (висновок експерта № 042-548-2023 від 31 березня 2023 року).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12 травня 2025 року о 15 год. 40 хв.

Суддя: ОСОБА_1