Справа № 372/4179/25
Провадження 1-кс-954/25
ухвала

Іменем України

22 липня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання Старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областізвернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майнау кримінальному провадженні № 0001417 від 22.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке погоджено прокурором Обухіської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21.07.2025, о 22:56 год., до ЧЧ ВП №1 (м. Васильків) Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про отримання вогнепального поранення ОСОБА_5 1985 р.н. Встановлено, що 21.07.2025, приблизно о 22:20 год., ОСОБА_5 , керівник ТОВ «Агрохолдінгбуд» (основний вид діяльності - вирощування зернових культур), ФОП (діяльність у сфері права), керівник ГО «Молода Васильківщина», перебуваючи за кермом автомобіля марки «Ренж Ровер» н.з. НОМЕР_1 на подвір`ї будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де невстановлена особа, достовірно знаючи, що за кермом вище вказаного автомобіля знаходиться ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на вбивство останнього, здійснила не менше 9 пострілів з вогнепальної зброї невстановленого типу по автомобілю, внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді: вогнепального кульового поранення черевної порожнини, лівого бедра. (ЄО №11034)

Виходячи з вище викладеного, 22.07.2025 року, в період часу з 03 години

05 хвилин по 03 годину 26 хвилину, старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , провів огляд території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з метою врятування майна (речових доказів), відшукання і вилучення відомостей про обставини вчинення даного злочину, яка відповідно до витягу № 150304872 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та фактичним користувачем якого являється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду вище вказаної території домоволодіння, виявлено та вилучено: автомобіль марки «LAND ROVER», він-код НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.09.2025 року належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яким фактично користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вище вказаний автомобіль було поміщено на майданчик транспортних засобів ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, який розташований за адресою: м. Васильків, вул. Покровська 1, Обухівський район, Київська область.

Речові докази є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Належне забезпечення збереження вказаного речового доказу можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством права, що може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої и цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно є збереження речових доказів, а саме на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «LAND ROVER», він-код НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.09.2025 року належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яким фактично користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому зберігаються сліди кримінального правопорушення, а також були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що автомобіль марки «LAND ROVER», він-код НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.09.2025 року належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому зберігаються сліди кримінального правопорушення, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає п. 2 ч. 2 ст. 167 КПК України, необхідних для проведення необхідних експертиз та наразі є тимчасово вилученим майном, а також з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, без ухвали слідчого судді це зробити не можливо, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Старний слідчий слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Власники майна в судове засідання не з`явились, причин неявки суд не повідомили, повідомлялись належним чином, заяв чи клопотань до суду не надали.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «LAND ROVER», він-код НОМЕР_2 , д.н.з НОМЕР_3 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22.09.2025 року, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яким фактично користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому зберігаються сліди вчинення кримінального правопорушення, який було вилучено на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом тимчасового позбавлення їх власника права користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1