Провадження № 1-кп/175/848/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000349 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Краматорського міського суду Донецької області від 03.12.2018 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 29.09.2023 після відбуття покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, судимості не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1,2,3 ст.185 КК України, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 30.01.2019 він перебував в гостях у своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де після того, як вони лягли спати та ОСОБА_9 заснула, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 31.01.2019 приблизно о 01:00 год., ОСОБА_7 скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон марки «Prestigio» модель PSP3510DUO в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1025,22 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 06.02.2020 о 15:00 год. ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на кухні виявив пральну машину «Волга» білого кольору, яка належить ОСОБА_10 та у нього в цей час виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 цього ж дня, а саме 06.02.2020 приблизно о 15:10 год., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільно доступу, діючи таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, викрав чуже майно, належне ОСОБА_10 , а саме пральну машину «Волга» вартістю 253,33 грн., після цього з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 253,33 грн.

Дії ОСОБА_7 за вищевказаними епізодами кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за зазначеними епізодами на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення кримінального правопорушення.

Судом було роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому він має право на продовження судового розгляду у загальному порядку, однак обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження по зазначеним в даній ухвалі епізодам.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 1853,00 грн., а згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2027,00 грн., а відтак сума соціальної пільги у 2019 році становила 926,50 грн., а в 2020 році 1013,50 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2019 році становив 926,50 грн., а в 2020 році 1013,50 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2019 складали 1853,00 грн., а станом на 01.01.2020 - 2027,00 грн..

Як зазначалось вище, за епізодами зазначеними в даній ухвалі ОСОБА_7 інкримінується вчинення крадіжки на суму, які не перевищують 1853,00 грн. та 2027,00 грн. і такі її дії кваліфікувались за ч.1,2 ст.185 КК України.

Таким чином, оскільки вартість майна, яке викрав ОСОБА_7 на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є в даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 284, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, за епізодом викрадення мобільного телефону марки «Prestigio» модель PSP3510DUO, та ч.2 ст.185 КК України за епізодом викрадення пральної машинки «Волга» - закрити, на підставі пункту 4-1 частини 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 1155,04 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її буде скасовано.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3