Провадження №1-кс/752/5699/25
У Х В А Л А

про арешт майна

15.07.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 08.01.2025 року, -

в с т а н о в и в:

прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 26 червня 2025 року поштою звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 19.06.2025 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000013 від 08.01.2025 р. на речі та майно, вилучене у ході проведення обшуку з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовільнити в повному обсязі.

Захисник заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на його необгрунтованість.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши документи, додані до клопотання, встановлено наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 08.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фармацевтичним дистриб`ютором ТОВ «Белітрейд» (), налагоджено протиправну схему зі штучного завищення цін на лікарські засоби, у тому числі на регульовані лікарські засоби, що знаходяться в Національному переліку основних лікарських засобів, затвердженому Постановою КМУ від 25.03.2009 № 333 та Переліку лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на 10 серпня 2023 року, затвердженому Наказом МОЗ України від 21.08.2023 № 1495 з метою заволодіння державними коштами під час їх реалізації як суб`єктам підприємницької діяльності так і бюджетним установам.

Протиправний механізм реалізується шляхом використання «актів зменшення вартості раніше поставленого товару», зокрема дистриб`ютор ТОВ «Белітрейд» після реалізації лікарських засобів до закладів охорони здоров`я підписує із заводами виробниками ліків ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» () та АТ «Фармак» (), «акти зменшення вартості раніше поставленого товару» тим самим зменшуючи вартість лікарських засобів, які були реалізовані заводами-виробниками.

Таким чином, після коригування вартості товару прибуток дистриб`юторів складає від 25% до 70%, що перевищує законодавчо визначену граничну надбавку в 10% та призводить до незаконного заволодіння бюджетними коштами.

Вказане свідчить про організацію складного протиправного механізму, направленого на розтрату та привласнення бюджетних коштів до якого залучено службових осіб закладів охорони здоров`я та суб`єктів господарської діяльності.

В ході досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2025 проведено обшук від 19.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого виявлено та вилучено речі та майно, перелік якого зазначено в клопотанні прокурора.

19.06.2025 слідчим СУ ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні вказанго майна.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, прокурор зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання суду в даному випадку прокурор дотримався вказаних вимог закону, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Так відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали, на думку суду, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що майно, вилучене під час проведення обшуку, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання, внесене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 08.01.2025 року - задовольнити.

Накласти арешт на блокнот в обкладинці червоного кольору та один аркуш паперу формату А4 із чорновими записами, виконаними ОСОБА_5 , вилучений під час проведення обшуку 19.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя