Провадження №1-кп/389/45/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 21 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Цимлянськ Ростовської області, Російської РФСР, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: останній раз: 23.11.2021 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.

14.02.2023 приблизно о 01.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 , в той час як ОСОБА_5 лежала на ліжку, кулаком правої руки наніс їй один удар в область обличчя, після чого вони разом пішли додому за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи за місцем проживання в одній із кімнат будинку за вказаною адресою ОСОБА_4 , маючи єдиний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс їй кулаком правої руки два удари в обличчя, від яких остання, не втримавши рівноваги, впала на правий бік. В цей час ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 лежала на підлозі, наніс їй кулаком правої руки не менше восьми ударів в область лівої ноги, лівого плеча, голови, лівого ока.

Унаслідок нанесених за вищевказаних обставин ударів ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, множинних гематом на руках, ногах, обличчі, гематоми нижньої повіки лівого ока, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №28 від 17.03.2023, по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 за даним фактом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлене клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження стосовно нього з цих підстав.

Водночас судом роз`яснено обвинуваченому вимоги ч.3 ст.285 КПК України, а саме: обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також те, що якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 відповідно до актового запису про смерть №1214 від 12.05.2023, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Кропивницький.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України закінчився.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачене максимальне покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 04.07.2023 був оголошений розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він неодноразово без поважних причин не з`являвся до суду за викликом через неможливістю встановлення його місцезнаходження, оскільки згідно з відомостями огранів Національної поліції був відсутнім його за місцем свого проживання та реєстрації, тобто фактично своїми діями намагався ухилитися від суду.

30.07.2023 провадження по кримінальному провадженню було відновлене у зв`язку із встановленням місцезнаходження та затриманням 29.07.2023 обвинуваченого ОСОБА_4 .

У постанові Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 02.03.2023 (справа №382/1118/21) зазначається про те, що під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі №5-1кс15).

Під час з`ясування, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Як вбачається з ухвали Знам`янського міськрайонного суду від 04.07.2023, рапортами працівників ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підтверджується неможливість застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_4 та доставлення його до суду, оскільки останній був відсутній за місцем реєстрації та проживання з травня 2023 року, точне його місце перебування не відоме.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 (справа №735/1121/20, провадження №13-26кс22) міститься висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Так, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 14 лютого 2023 року, тобто на час розгляду справи судом минуло більше 2 років.

Правовим наслідком ж перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у розшуку з 04.07.2023 по 30.07.2023, є застосування не загального, а диференційованого строку давності, передбаченого п.1 ч.1 ст.49 КК України (2 роки з моменту вчинення правопорушення), подовженого на час ухилення, який сплинув 11.03.2025, що узгоджується із правовим висновком, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 (справа №735/1121/20, провадження №13-26кс22).

Інших даних про те, що у зазначений строк ОСОБА_4 ухилявся від суду матеріали кримінального провадження не містять. Відомості про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні. Підстав, які б виключали застосування положень ст.49 КК України у даному випадку, також немає.

Зі змісту ст.ст.284 - 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст. 286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, з моменту вчинення якого станом на день ухвалення судового рішення минув диференційований строк, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України, подовжений на період ухилення, надано згоду обвинуваченим у судовому засіданні на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, тому суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

При цьому суд не встановлює факт вчинення обвинуваченим кримінального проступку, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Процесуальні витрати на залучення експерта, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженні - відсутні.

На пiдставi викладеного, керуючись ч.1 ст.44, п.1 ч.1 ст.49 КК України, ст.284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 за №0000053, закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1