справа № 208/9819/25
провадження № 1-кс/208/3093/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Кам`янське клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000077 від 13.05.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працює, раніше судимого 22.01.2025 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що слідчим відділом СУ ГУНП в Донецькі області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000077 від 13.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут у особливо великих розмірах особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , згідно заздалегідь розробленого злочинного плану збагачення за рахунок незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» в особливо великих розмірах на території Краматорського району Донецької області в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, маючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та подальший незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно у невстановлений в ході досудового розслідування день, час, та спосіб у невстановленої особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку до 28.07.2025 незаконно зберігав при собі.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, направленого на незаконний збут психотропної речовини, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що придбана ним речовина за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленої слідством особи є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), 28.07.2025, приблизно об 11:40 год., зустрівся в раніше обумовленому місці, а саме в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 з залученою органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва в рамках вказаного кримінального провадження особою ОСОБА_8 , де отримав від останнього заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 100 000 грн. в якості оплати за збут особливо небезпечної психотропної речовини «PVP».

Після цього, ОСОБА_5 приблизно о 12:45 год., перебуваючи у приміщенні квартири за вищезазначеною адресою, передав ОСОБА_8 один зіп-пакет з психотропною речовиною «PVP». Того ж дня, ОСОБА_8 добровільно видав працівникам правоохоронного органу придбану речовину, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою приблизно до 100 грамів, з загальної частини якої було відібрано частку яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP масою - 0,1579 г.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , незаконно збув, а саме продав залученому органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP» в особливо великих розмірах. При цьому, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «PVP» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

28.07.2025 в порядку вимог ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано

29.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, зазначаючи, що ОСОБА_5 може здійснити спроби переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з визначенням мінімального розміру застави.

ІІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

IV. Встановлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішував це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, в сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Слід однак зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.05.2025, який показав, що ОСОБА_5 розповсюджує психотропну речовину «PVP»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.05.2025, який показав, що ОСОБА_5 , розповсюджує психотропну речовину «PVP»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.05.2025, який показав, що ОСОБА_5 , розповсюджує психотропну речовину «PVP»;

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.06.2025;

- протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 28.07.2025;

- протоколом огляду речей від 28.07.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.07.2025, який був присутній в якості понятого під час проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.07.2025, який був присутній в якості понятого під час проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ;

-протоколом додаткового допиту свідка - оперативного покупця ОСОБА_8 від 28.07.2025 в якому останній надав показання, що під час оперативної закупівлі придбав у ОСОБА_5 психотропну речовину «PVP»;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-25/10964-НЗПРАП від 29.07.2025, згідно якого надана на дослідження кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», маса якої становить 0,1579 г.;

- а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи існування зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя установив таке.

(1) Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, що у своїй сукупності вказує про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого проживання, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання. Також, враховуючи введений в країні воєнний стан в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, тобто існують реальні підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду.

(2) Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, а саме: на оперативного покупця ОСОБА_8 , який купував у нього особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP та безпосередньо за участю якого проводилась оперативна закупка; на ОСОБА_12 , ОСОБА_11 які були присутніми в якості понятих під час проведення оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, у ОСОБА_5 , покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує, може почати спроби незаконного впливу на вказаних свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому засідання, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного та справедливого покарання, оскільки з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги лише ті покази свідків, які вони нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

(3) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

ОСОБА_5 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає всі підстави вважати, що останній заробляв на проживання виключно шляхом збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. В умовах воєнного стану, підозрюваний не став займатись суспільно-корисливою працею, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни, а навпаки, скористався запровадженим воєнним станом в Україні та став займатись незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP у особливо великих розмірах на території м. Краматорська, тим самим почав додатково розлагоджувати загальний стан населення з метою виключно особистої наживи та незаконного заробітку. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_5 , відсутність постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Мотиви слідчого судді щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання

Оскільки раніше було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним. Тому наступним кроком буде визначення, запобіжного заходу, який належить застосувати.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків.

Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Як зазначалося раніше, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК).

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту слідчому судді не надано.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема застава, домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим. Домашній арешт, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що щодо ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини 1, 2 ст. 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом ризики, про які йшлося вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Попри це, згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Щодо визначення розміру застави.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий, за погодженням з прокурором, просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя не визначає розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 182 184, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000077 від 13.05.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.09.2025, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, з 15:35 год. 28.07.2025.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04.08.2025 о 13:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1