Справа № 296/9648/25
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на дії начальника відділення СВ Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на дії начальника відділення СВ Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження N?0000130.

Заявник у скарзі вказує, що в провадженні СВ ЖРУП N?2 ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження N?0000130 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до фабули справи: 25.05.2025 близько 01 год. 00 хв. невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході опрацювання виклику працівниками УПП в Житомирській області було встановлено особу причетну до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яку було запрошено до ЖРУП N?2, де в подальшому допитано.

В подальшому в ході проведення судово-медичної експертизи в ОСОБА_3 було виявлено середнього ступеню тілесні ушкодження. У зв?язку із чим кримінальне провадження 09.06.2025 було перекваліфіковано на ч. 1 ст. 122 КК України.

Після перекваліфікації та передачі справи з сектору дізнання до слідчого відділу будь-які слідчі дії не проводилися та 24.07.2025 начальником відділення СВ ЖРУП N?2 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчим не встановлено, яким чином було нанесено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , не допитано учасників кримінального провадження, які б могли підтвердити або спростувати зазначені події, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були разом із потерпілою, не проведено слідчих експериментів з метою встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень, не проведено впізнання із учасниками кримінального правопорушення та не встановлено хто саме спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Фактично про закриття кримінального провадження заявник дізналась 27.08.2025 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження оскільки слідчим в порушення вимог ч. 6 ст. 284 КПК України не було направлено копію постанови про закриття кримінального провадження потерпілій та не направлено матеріали кримінального провадження з постановою процесуальному прокурору.

У звязку з цим, заявник звернулась до суду зі скаргою, в якій просить: Постанову начальника відділення СВ ЖРУП N?2 ГУНІ в Житомирській області ОСОБА_12 від 27.07.2025 про закриття кримінального провадження N?0000130, внесеного до ЕРДР

23.05.2025 за фактом спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, скасувати для проведення подальшого досудового розслідування.

В судове засідання представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про судові засіданні був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, в якій просить судове засідання проводити без його участі, та участі скаржника. Скаргу підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Начальник відділення СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_13 подав заяву, в якій просив розгляд скарги провести за його відсутності.

Сдідчому судді для огляду було надано матеріали кримінального провадження N?0000130 від 23.05.2025, за ч.1 ст.122 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Кримінальне провадження N?0000130 від 23.05.2025, за ч.1 ст.122 КК України перебувало у проваджені Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області.

ОСОБА_3 було допитано Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області та визнано потерпілою у кримінальному провадженні N?0000130 від 23.05.2025, за ч.1 ст.122.

24.07.2025 начальником відділення СВ ЖРУП N?2 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник ОСОБА_3 є потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено, що відсутній склад кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий у своїй постанові зазначив, що згідно з показами свідок ОСОБА_14 підтвердив слова свідків ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 і вказав, що 23.05.2025 близько 01:00 год. поблизу будинку N?12-а по вул.Шевченка м. Житомир він виявив компанію, яка розпивала алкогольні напої та з якими в нього виник словесний конфлікт.

У ході вказаного словесного конфлікту свідкові порвали футболку та невідома жінка почала кидати в свідка різними предметами які лежали на землі, у тому числі шматком дерев?яної палиці. Як вказує свідок, невідома жінка підбігла до нього а свідок розмахував футболкою перед собою, щоб його не чіпали, будь-яких ударів він не наносив.

Орган досудового розслідування, у ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прийшов до висновку про неспроможність наявних у матеріалах провадження відомостей, як доказів у кримінальному провадженні, а звідси й про відсутність об?єктивних даних, що вказують на наявність ознак злочину - правових підстав для посилання на них, як на обставину, що обумовлює початок кримінально-процесуальної діяльності шляхом розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Слідчий суддя не погоджується з вищевикладеним з огляду на таке.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

-винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

-йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

-правильно застосовано кримінальний закон України

-рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження дізнавач послався, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, оскільки свідок розмахував футболкою перед собою, щоб його не чіпали, будь-яких ударів не наносив, що підтверджується показами інших. Разом з цим матеріали кримінального провадження містять акт судово-медичного обстеження N?1084 від 04.06.2025 яким встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів передньої латеральної стінок гайморової пазухи та латеральної стінки лівої орбіти, підшкірних гематом на повіках лівого ока, у виличній ділянці зліва, на лівій щоці, синців в ділянці лівого променево-зап?ясткового суглобу, на передній поверхні грудної стінки зліва. які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, висновки про необхідність закриття кримінального провадження N?0000130 від 23.05.2025, за ч.1 ст.122 КК України викладені в постанові від 24.07.2025 є передчасними та необгрунтованими належним чином.

Слідчий суддя погоджується, що більшість питаннь, які потребують відповідей в даному кримінальному проваджені слідчим досліджено та їм надано відповідну оцінку.

Разом з цим, слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Виходячи з наведеного, подана скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 24.07.2025 скасуванню.

Згідно із ч. 3ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 110, 117, 284, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовільнити.

Скасувати постанову Житомирського районного управління № 2 Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 24.07.2025 про закриття кримінального провадження N?0000130 від 23.05.2025, за ч.1 ст.122 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 09.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1