Провадження № 1-кс/643/4018/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0009851 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, за процесуального керівництва прокурорів Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009851 від 17.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 415 КК України.

На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2025, приблизно о 18:35 офіцер резерву 311 запасної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем «Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Пушкінська, м. Циркуни, Харківської області в районі Т-образного перехрестя вулиць Пушкінська-Підгірна не врахував дорожню обстановку, продовжив рух прямо та допустив зіткнення з перешкодою у вигляді інженерної фортифікаційної споруди. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 загинув на місці події, пасажир - командир 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 головний сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості та був евакуйований до медичного закладу.

16.07.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 вилучено та передано на відповідальне зберігання командуванню військової частини НОМЕР_3 .

Згідно технічного талону транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль «Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 перебуває у власності Збройних Сил України в особі військової частини НОМЕР_3 .

Автомобіль «Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на автомобіль «Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 зумовлюється необхідністю збереження речових доказів та відповідає критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, вказаний транспортирний засіб необхідний для проведення авто-технічної експертизи технічного стану та трасологічних досліджень експертом.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотання надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме: автомобіль Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності Збройних Сил України в особі військової частини НОМЕР_3 .

Визначити місцем тимчасового зберігання автомобіля Mercedes Vito», р.н. НОМЕР_2 територію військової частини НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1