Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/273/25
17.04.2025 року Слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2025 близько 18.00 год. в селищі Завалля, Голованіського району, Кіровоградської області, ОСОБА_4 , перебував у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , спільно із малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цей час, у ОСОБА_4 виник умисел, на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , тобто на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із проникненням в її тіло, без добровільної згоди останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наблизився до малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , взявши за руку малолітню повів її до кімнати спальні житлового будинку.
ОСОБА_9 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцятирічного віку, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, з використанням безпорадного стану потерпілої, обумовленого її малолітнім віком, рівнем статевого розвитку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи її безпорадний стан, оскільки малолітня не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних сексуальних дій через свій вік, наблизився до малолітньої ОСОБА_8 та попрохав її роздягнутися.
Надалі ОСОБА_9 , діючи всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, оголивши свої геніталії, почав задовольняти свою статеву пристрасть шляхом анального проникнення в тіло потерпілої малолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій, тим самим зґвалтував малолітню, порушивши права дитини на статеву недоторканість та її нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток дитини.
Внаслідок злочинних дій, що знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, ОСОБА_4 посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки, вчиняючи дії сексуального характеру, пов`язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , порушив права потерпілої, на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст.52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.
Тим самим, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26.02.2025 о 23 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
27.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- результатами проведеного огляду місця події від 26.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано місце вчинення злочину;
- результатами проведеного огляду місця події від 26.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено речі малолітньої потерпілої, в яких остання була одягнута на момент вчинення відносної неї злочину;
- висновком судово-медичної експертизи № 25 від 27.02.2025;
- висновком судово-медичної експертизи № 26 від 27.02.2025;
- показаннями свідків та очевидців, допитаних в межах кримінального провадження, які підтвердили вчинення ОСОБА_4 дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , з використанням геніталій (зґвалтування);
- показами законного представника малолітньої потерпілої;
- матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень ОСОБА_4 не повідомлялося.
Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме з 23 години 15 хвилин 26.02.2025 до 23 години 15 хвилин 26.04.2025.
Водночас, 27 квітня 2025 року спливає двох-місячний строк досудового розслідування. Однак закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступне:
1) завершити проведення судово-психіатричної експертизи та отримати її висновок;
2) завершити проведення шести судово-медичних експертиз та отримати їх висновки;
3) завершити проведення судово-біологічної експертизи та отримати її висновок;
4) завершити проведення двох судово-психологічних експертиз за відеоматеріалами та отримати їх висновки;
5) виконати вимоги ст. 290 КПК України;
6) скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;
7) провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в яких може виникнути під час досудового розслідування.
У зв`язку з зазначеним, керівником Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 27 травня 2025 року включно.
Підставою для звернення до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, стало те, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують мати місце.
Таким чином відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1?5 ч.1 ст.177 КПК України.
Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
Просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 травня 2025 року включно.
У судовому засіданні прокурор Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Вивчивши доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
У ч. 1 ст. 177 КПК України наведено мету застосування запобіжних заходів.
Згідно ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
В даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме з 23 години 15 хвилин 26.02.2025 до 23 години 15 хвилин 26.04.2025.
До означеного часу досудове розслідування не може бути завершене з об`єктивних причин.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, що підтверджується зібраними та долучених до матеріалів клопотання доказами.
Відповідно до рішення ЄСПЛ «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Запобігти вказаним ризикам в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.
Слідчому судді не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, зменшилися чи перестали існувати. Слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я, що не перешкоджають його утриманню під вартою.
На думку слідчого судді зміна запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та розгляду кримінального провадження в суді, а тому клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.
Тримання під вартою підозрюваного, як запобіжний захід, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. При цьому, підозрюваному в разі визнання його винуватим, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років. Крім того, реальність настання вказаного ризику, підтверджена в т.ч. самими обставинами вчинення злочину, який інкриміновано ОСОБА_4 , зокрема тим, що останній підозрюється у вчиненні умисного злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, який був вчинений щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, оскільки на даний час ще проводяться слідчі дії спрямовані на здобуття доказів, які мають значення для даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Реальність настання вказаного ризику, підтверджена тим, що ОСОБА_4 з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 та свідками перебуває у родинних відносинах та в разі перебування на волі може на них незаконно впливати з метою зміни їх показань на його користь. Наявний реальний ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду. Вчинити інше кримінальне правопорушення, реальність настання вказаного ризику, підтверджена самими обставинами вчиненого злочину, тому є можливість повторення зазначених дій, в тому числі з метою протиправного впливу на потерпілу.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто прокурором в судовому засіданні зазначено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які раніш були підставою для обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу утримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам зазначеним у клопотанні, які слідчий суддя вважає актуальними і на даний момент, тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення застави.
Доказів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_4 не може перебувати під арештом, суду не надано.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати продовженим в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 години 15 хвилин 27 травня 2025 року включно.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_11
Дата документу 21.04.2025