ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року.

Хаджибейський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

за участю обвинуваченого ОСОБА_16

за участю захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

за участю потерпілого ОСОБА_19 ,

за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_20

за участю свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001401 від 11.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неофіційно працевлаштований таксистом в «Шарк таксі», зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.03.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 13.10.2010 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 22.09.2014 року умовно-достроково на строк 1 рік 10 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_16 , 11.06.2017 займаючись приватним перевезенням за допомогою мобільних додатків, пересувався містом Одеса на автомобілі марки «Renault Logan» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

11.06.2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлений, ОСОБА_16 , за допомогою мобільного додатку «Shark Тахі», отримав замовлення на перевезення з вулиці Керчинська, 25 на вулицю Головківська, 62 в м. Одесі.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_16 взяв на борт пасажира ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та направився на вулицю Головківська, 62 в м. Одесі.

В ході поїздки, у ОСОБА_16 виник конфлікт з ОСОБА_19 з приводу неналежного керування автомобілем. Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , конфлікт продовжився на вулиці біля вказаного будинку та переріс у бійку, в результаті якої, ОСОБА_16 , скориставшись наявним у нього в кармані джинсових шортів складним металевим ножем, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_19 , правою рукою наніс останньому, вказаним ножем 4 удари в область черевної порожнини та грудної клітини, в результаті чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних поранень лівої половини грудної клітки, проникаючих у ліву плевральну порожнину з пораненням серця, крововиливом у навколосерцеву сорочку та плевральну порожнину (1000 мл крові із згортками) та одного колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та лівого куполу діафрагми, яке також супроводжувалось крововиливом у черевну порожнину, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2190 від 30.08.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після чого будучу впевненим в настанні тяжких наслідків, а саме смерті потерпілого, ОСОБА_16 зник з місця події злочину. Внаслідок надання вчасної медичної допомоги ОСОБА_19 злочинні наміри ОСОБА_16 до кінця доведені не були з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_16 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд, провівши судовий розгляд в повному обсязі та оцінивши досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, встановив наступні обставини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 провину за ч. 2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України не визнав, пояснив що, працював у таксі, того вечора 11.06.2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин прийняв замовлення з вул. Керчинської на вул. Головківську. Після приїзду чекав на пасажира близько 10 хвилин. Після чого вийшли двоє людей, з його слів в стані алкогольного сп`яніння, в руках у обох була пляшка пива, та вони йому грубо відповіли. Після чого пасажир ( ОСОБА_19 ) сів до нього в авто і вони почали їхати. Під час поїздки пасажир ( ОСОБА_19 ) сидів позаду, скаржився на те що йому в машині жарко, немає жодних комфортних умов в машині та почав говорити про неадекватних водіїв та погане ставлення до таксистів. Коли під`їхали до Пересипського мосту пасажир ( ОСОБА_19 ) почав його шарпати за плече на що він його попросив залишити його у спокою. Доїхавши до вул. Головківської пасажир ( ОСОБА_19 ) почав дзвонити до диспетчера таксі, сказав що незадоволений поїздкою та не має наміру платити за послугу. Вийшовши із авто ОСОБА_19 сильно вдарив дверима авто, почав його ( ОСОБА_16 ) штовхати, після чого ( ОСОБА_16 ) вказує що спіткнувся об дерево та почав падати при чому схопившись за ОСОБА_19 який свої тілом повалився на нього та почав йому ( ОСОБА_16 ) давити ліктем в горло, у цей час у ОСОБА_16 почалося паморочіння в голові та паніка а ОСОБА_19 ніяк на це не реагував. У цей же час, ОСОБА_16 зі свого карману дістав ніж розкладний (який з його слів він використовує для зачистки проводів та ізоляції) та декілька разів наніс ОСОБА_19 ударів у живіт після чого ОСОБА_19 відкинувся назад, та ОСОБА_16 зміг вибратися з-під нього а ОСОБА_19 встав на ноги та почав йти на нього та чіплятися, після чого ОСОБА_16 вказує що він сів в машину та поїхав с місця подій.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_16 своєї вини у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_19 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від висунутого обвинувачення та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами по справі у їх сукупності.

Незважаючи на те, що обвинувачений в судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України не визнав, його вина в повному обсязі підтверджується показами потерпілого та свідків.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 , дав наступні показання, а саме що 10.06.2017 року він поїхав до свого кума на ім`я ОСОБА_24 (свідок ОСОБА_21 ) в гості, приблизно десь о 09:00 вечора, пояснив що відпочивали та вживав спиртні напої, а саме коньяк об`ємом приблизно 0,7 л., після цього, в районі 03:00 ночі вже збирався поїхати додому та викликав таксі на вул. Керчинську, кум Максим провів його до машини, після цього він привітався з водієм таксі, сів у машину та вони поїхали. Після цього, перетнувши перехрестя «Молодої гвардії» водій таксі ( ОСОБА_16 ) почав неадекватно вести машину, перевищував швидкість, виляв по смугах дороги, на неодноразові скарги ніяк не реагував. Потім, потерпілий неодноразово просив зупинити машину та висадити його, однак ОСОБА_16 не відреагував на його прохання та наголосив що довезе його. У цей же час, потерпілий паралельно намагався зв`язатися із диспетчером таксі, на що диспетчер повідомила потерпілому що телефон ОСОБА_16 вимкнений, і не має можливості із ним зв`язатися. В той же час вони вже заїхали до двору ОСОБА_19 і ОСОБА_16 закрив його двері. Потерпілий вказує що ОСОБА_16 не сподобалися його зауваження, він намагався викликати диспетчера, потім ОСОБА_19 вказує на те що мін вже намагався із ним розрахуватися за поїздку, вказує що сума була приблизно 110 грн. але він ( ОСОБА_16 ) дуже агресивно себе поводив, і побачив в руках ОСОБА_16 ніж, після цього ОСОБА_19 вказує на те що він відкрив двері машини та вискочив із неї, та далі більше нічого не пам`ятає, тільки пам`ятає як телефонував до поліції, після цього вже пам`ятає як прокинувся в лікарні, був три дні без свідомості, лікарі йому сказали що у нього було приблизно п`ять ножових поранень включно в область серця. Після того, вказує що лежав у лікарні десь півтора або два місяці, після виписки із лікарні йому повернули телефон, і йому прийшла смс-повідомлення 11.06.2017р. о 07:00 ранку з погрозами: «тримай рот на замку», «ми знаємо де тебе шукати». Після цього йому приходили якісь гроші, точно не пам`ятає, але приблизно 6-7 разів по 500 грн. Окрім того, потерпілий під час допиту додатково підсумував та зазначив що він був випивший але в адекватному стані, у нього не було наміру не платити ОСОБА_16 за поїдку, з того що пам`ятає, вказує на те що конкретних погроз вбивством зі сторони ОСОБА_16 не пам`ятає. Окрім того, вказує на те що він після цих подій живе з фізичними обмеженнями.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , дав наступні показання, а саме що з ОСОБА_16 не знайомий, з ОСОБА_19 дружить приблизно 30 років та добре його знає, хрестив його дитину, вказує на те що він спокійна та виважена людина. 10.06.2017 року ОСОБА_19 приїхав до нього додому, вони з ним сиділи спілкувалися, вживали спиртні напої, а саме коньяк десь приблизно 700 грамів було, вказує на те що вони не були сильно п`яні. Після цього, ОСОБА_19 викликав таксі «Шарк» і вони вийшли на вулицю як прибула машина, номер машини не пам`ятає, але точно вказує що машина була білого кольору, «Рено Логан», після чого він попрощався із ОСОБА_25 , він сів на заднє сидіння автомобіля та поїхав. Після цього ОСОБА_21 повернувся додому та ліг спати. Приблизно о 05:00 години ранку йому зателефонувала дружина ОСОБА_19 та сказала про події які сталися з її чоловіком. Після цього, ОСОБА_21 разом із батьком поїхали до «Єврейської лікарні». ОСОБА_19 він вже побачив коли його непритомного вивозили з операційної, поспілкуватися змогли через декілька днів, на що ОСОБА_25 йому розповів що водій таксі вів себе неадекватно, коли він вийшов із авто, водій таксі його переслідував та спричинив тілесні ушкодження в область серця ножом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , дала наступні показання, а саме що 10.06.2017 року близько 20:00 її чоловік ( ОСОБА_19 ) поїхав до кума. Після чого, 11.06.2017 року зранку їй зателефонували співробітники поліції та повідомили що її чоловік доставлений до лікарня (Єврейська лікарня) з тілесними ушкодженнями. В лікарні ніяких конкретних пояснень не давали, сказали що у чоловіка була зупинка серця на 10 хвилин, були нанесені тілесні ушкодження не сумісні із життям, чоловік був на штучній вентиляції легені. В лікарні співробітники поліції їй повідомили що, був виклик на «102» а саме що йому погрожують, а саме що її чоловіку ( ОСОБА_19 ) прийшло смс «що йому потрібно мовчати». ОСОБА_22 наголосила що на лікування було витрачено приблизно 50 000 грн., після зазначених подій життя її чоловіка змінилося, він фізично ослаб, через екстрені хірургічні втручання, дуже схуднув, не міг на руках тримати дитину. Окрім того, додатково зазначила що декілька разів отримували фінансову допомогу у розмірі 5000 грн. від ОСОБА_16 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , дала наступні показання, а саме що вона працює інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, у червні 2017 року вона заступила на зміну з напарником ОСОБА_27 . На планшетний пристрій прийшов виклик на вул. Головківську, стосовно того, що чоловік відмовляється оплачувати за проїзд таксисту у зв`язку із перевищенням швидкості, після чого вони прибули на місце події з напарником за 5-10 хвилин після повідомлення. Після прибуття на місце події, нікого не було, напарник почав телефонувати за номером однак ніхто не відповідав. Після чого, вона почула звуки телефону та побачила сидячого біля паркану дитячого майданчика чоловіка який був у крові, він назвався ОСОБА_19 і вказав що це із ним зробив таксист. Після чого намагалися йому допомогти, викликали швидку допомогу. Окрім того, свідок ОСОБА_26 додатково зазначила, що ОСОБА_19 був один та поруч із ним ніякої зброї не бачила.

Свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 у судовому засіданні не були безпосередньо допитані, так як прокурор, який підтримував державне обвинувачення, відмовився від їх допиту.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Показання потерпілого ОСОБА_19 та свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають іншим доказам у справі.

Свідки, попереджені судом за дачу завідомо неправдивих показань, не довіряти їх свідченням у Суду підстав не має. При цьому жодних причин для обмови потерпілого чи обвинуваченого судом не установлено.

Так, зокрема, винність ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001401 від 11.06.2017 року (т.1а.с.1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якого 11.06.2017 року до ЧЧ Хмельницького ВП в м. Одесі надійшло повідомлення оператора 102 про те, що 11.06.2017 року о 03:51 по вул. Головківська, 62 в м. Одесі заявнику погрожують фізичною розправою за зауваження таксисту щодо швидкої їзди, на що водій таксі не відреагував. Номер таксі НОМЕР_1 . Виїздом на місце «Благо 205» за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, 62, навпроти парадної будинка біля дерева розташованого біля баскетбольного майданчика, було виявлено громадянина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, | мешкає: АДРЕСА_3 , з колото-різаними ранами в області грудної клітини, який пояснив, що поранення отримав внаслідок конфлікту з водієм таксі, якому він зробив зауваження, на яке водій не відреагував, після чого останній був доставлений до МКЛ-1 м. Одеси по вул. Мясоїдівська, 32 до оперблоку. Згідно довідки у ОСОБА_19 : проникаючі тораксабдомінальні поранення (4), поранення серця, гемоперикард, гемоторакс; поранення великого сальника, внутрішньо черевної порожнини, геморраргічний шок.

- довідкою КУ «Міська клінічна лікарня №1» від 11.06.2017 року яка видана на потребу Хмельницького ВП, відповідно до якої гр. ОСОБА_19 33 років знаходиться в МКЛ №1 з 11.06.2017 року із діагнозом: проникаючі торакоабдомінальні поранення (4), поранення серця, гемоперикард, гемоторакс, поранення великого сальника, внутрішньочеревинна кровотеча. Геморрагічний шок ІІІ ст. видана завідувачем відділення ОСОБА_31

- протоколом огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: м. Одеса, вул. Головківська 62 у дворі зазначеного будинку, в ході якого було оглянуто ділянку місцевості приблизно 8 кв. метрів розташована одразу за бордюром проїжджої частини, дана ділянка є ґрунтовою, приблизно в 30 см. від бордюра наявні сліди речовини бурого кольору загальною площею 10 см. Приблизно в 1,5 м. від бордюра наявний стовбур дерева з нанесеною вапняною фарбою, на стовбурі (приблизно 1 метр від землі) наявні сліди речовини бурого кольору на землі під деревом в радіусі 1-3 метри наявні бинти білого кольору (в кількості 3 -штук) з явними слідами речовини бурого кольору. Металевий паркан, що огороджує баскетбольний майданчик, являє собою металеву сітку прикріплену до металевих стовбурів циліндричної форми, висота якого становить 1,7 метр, де на декількох секціях сітки наявні сліди речовини бурого кольору. Під час огляду місця події вилучено: змив речовини бурого кольору зі стовбура дерева.

- протоколом огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, с. Усатове, на перетині вул. Першотравнева та провулку Підйомний, відповідно до якого на ділянці місцевості знаходиться два металевих сміттєвих баки. В правому сміттєвому баку виявлено полімерний пакет чорного кольору, при відкритті вказаного пакету виявлено: джинсові шорти синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболка світлого кольору зі слідами(плямами) речовини бурого кольору; сандалі світлого кольору з слідами(плямами) речовини бурого кольору. Як пояснив ОСОБА_16 , у вищезазначених речах, він 11.06.2017 року приблизно о 03:30 годин, знаходячись по вул. Головківська 62 в м. Одесі, підвіз на автомобілі «Renault Logan» білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 раніше не знайомому йому пасажира, наніс останньому наявному у нього ножа декілька ударів, після чого перевдягнувся та викинув вищезазначені речі, заздалегідь поклавши їх у чорний пакет у сміттєвий бак. Під час огляду місця події вилучено: джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору, футболка світлого кольору з плямами речовини бурого кольору, сандалі з плямами речовини бурого кольору.

- таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, кут вулиці Першотравнева та провулок Підйомний, відповідно до якої зображено 2 (два) сміттєвих баки, в одному із яких виявлено пакет чорного кольору в якому знаходилися вищезазначені футболка світлого кольору зі слідами(плямами) речовини бурого кольору; сандалі світлого кольору з слідами(плямами) речовини бурого кольору.

- протоколом огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комсомольська 123, відповідно до якого дана ділянка місцевості знаходиться на відстані приблизно 5 метрів від проїжджої частини вулиці Комсомольська в с. Усатове Одеської області. Дана ділянка не асфальтована, поросла травою. В траві під стовбуром дерева виявлено бахілу синього кольору в якій знаходиться металевий складний ніж з плямами речовини бурого кольору. Як пояснив ОСОБА_16 , вказаним ножем 11.06.2017 року приблизно о 03:30, підвізши на автомобілі «Renault Logan» білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 раніше не знайомому йому пасажира, наніс останньому декілька ударів в область живота та грудині, після чого викинув його на місце огляду. Під час огляду місця події вилучено: металевий складний ніж з плямами речовини бурого кольору.

- таблицею ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комсомольська 123, відповідно до якої зображена ділянка місцевості яка не асфальтована, поросла травою. На ілюстрації №1 зображене дерево де під його стовбуром відповідно до ілюстрацій №4,5,6 відображено бахіл в якому знаходиться металевий складний ніж.

- протоколом огляду місця події від 11.06.2017 року та таблицею ілюстрації за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Гагаріна 115, в ході якого оглянуто автомобіль марки «Renault Logan» білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 та в ході огляду вилучено: відео регістратор «Carcom Carcher», GPS навігатор «Pioneer», водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 , шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходилися грошові кошти у сумі 222 гривні та 1 долар США., мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору, мобільний телефон марки «LG» чорного кольору в прозорому чохлі, кишеньковий блокнот із записами, рукописним текстом, чохли з переднього пасажирського сидіння, 5 слідів пальців рук на 3 відрізках ліпкой стрічки з зовнішньої поверхні водійської двері, 1 слід долонньої поверхні на 1 відрізку ліпкої стрічки з зовнішньої поверхні водійської двері, 2 сліди пальців рук на 1 відрізку ліпкої стрічки з поверхні багажника, 1 слід долонньої поверхні на 1 відрізку ліпкої стрічки з правого верхнього куту капоту автомобіля, оглянуто автомобіль марки «Renault Logan» білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 та ключі.

- висновком експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_32 за №2190 від 30.08.2017 року відповідно до якого: у ОСОБА_19 виявлені наступні тілесні ушкодження: три колото-різаних поранення лівої половини грудної клітки проникаючі у ліву плевральну порожнину з пораненням серця, крововиливом у навколосерцеву сорочку та плевральну порожнину (1000 мл. крові зі згортками), одне колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та лівого куполу діафрагми, які також супроводжувалися крововиливом у черевну порожнину. Зазначені ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження гр. ОСОБА_19 до стаціонару, і таким чином могли бути заподіяні 11.06.2017 року. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, згідно п.2.1.3 «й», «к», «о» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- висновком судово-психіатричних експертів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» за №304 від 13.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до вчинення суспільно-небезпечного діяння, у кому він підозрюється, на будь-який хронічний психічний розлад (захворювання), недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому стані психіки не перебував, тому він бу здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у судово-слідчому розгляді справи. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

- висновком судово-трасологічної експертизи ОНДЕКЦ за №764-Д від 19.06.2017 року, з якої вбачається, що на поверхнях предмету, зовні схожого на ніж, з руків?ям із деревини коричневого кольору, виявленого та вилученого 11.06.2017 при огляді місця події за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комсомольська, буд. №123, слідів папілярних узорів рук не виявлено, слідів пальців та долонею не виявлено, слідів обвинуваченого ОСОБА_16 не виявлено, у зв`язку з відсутністю слідів папілярних узорів рук на поверхні об`єкту.

- висновком судово-медичної експертизи №413 від 09.08.2017 року, відповідно до якої кров потерпілого ОСОБА_19 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н. Кров обвинуваченого ОСОБА_16 за ізосерологічною системою AB0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н. На обох поверхнях клинка (об?єкти №№1,2) і в щілині для занурення клинка (об`єкт №3) наданого на дослідження ножа кров і ядровмісні клітини не знайдені. На рукоятці вищевказаного ножа в об`єктах №№4,5 ядровмісні клітини не знайдені; знайдена кров і виявлений білок людини. Висловитися за статеву належність знайденої крові не є можливим через відсутність у препаратах ядер лейкоцитів як придатних (в об`єкті №4), так і необхідних (в об`єкті №5) для проведення статевоспецифічної диференціації. При визначенні групової належності крові виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО, які властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, що не виключає походження знайденої крові від особи (осіб) любої статі з вищевказаною групою крові, у тому числі і від підозрюваного ОСОБА_16 , і виключає її походження від потерпілого ОСОБА_19 за груповою ознакою.

- висновком медико-криміналістичної експертизи за №419 від 13.07.2017 року з таблицею ілюстрацій, предметом дослідження якої були: футболка яка належить потерпілому ОСОБА_19 та складний ніж з якої вбачається що, на передній поверхні футболки ліворуч, в її верхній третині, розташовано 3 пошкодження («1-3»), які мають схожі морфологічні ознаки, представляють собою колото-різані, що могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,6см. На передній поверхні футболки ліворуч, в її нижній третині, розташовано 3 пошкодження - «4а, 4б, 4с», що складають частини одного пошкодження, утвореного через складку тканини. Пошкодження представляє собою колото-різане, що могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2,1 см. Пошкодження «5» розташовано на передній поверхні лівого рукава, представляють собою колото-різані, що могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2,1 см. На лівому рукаві футболки, на 1см нижче пошкодження «5» розташоване пошкодження «б», яке представляє собою розрив, що утворився в результаті через мірного пере розтягнення при зачепі. Пошкодження «7» розташовано на спинці футболки зліва, представляють собою колото-різані, що могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,8 см. На передній поверхні футболки справа, з переходом на розташоване пошкодження спинку футболки, «8», яке представляє собою результаті через мірного пере розтягнення.

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.06.2017 року з додатком «DVD-диском» із використанням відеокамери «Panasonic HDC-SD80», за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, 62 заучастю підозрюваного ОСОБА_16 в присутності захисника ОСОБА_33 та за участю понятих: ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , та відеозаписом даної слідчої дії, що міститься на DVD-диску долученому до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_16 разом із ОСОБА_19 доїхали до вул. Головківської. ОСОБА_16 вказує що коли вони потрапили в Молоду гвардію - ОСОБА_19 почав говорити, він обурений, що він швидко їздить, він хотів їхати з комфортом, він забронював таксі, він хотів бути в комфорті і, ОСОБА_16 повинен був їздити на 60 км/год, не більше. На що ОСОБА_16 відповів, що 3 годин ночі, 4 годину ранку, дорога повністю пуста, немає автомобілів, і ОСОБА_19 може не турбуватися про свою безпеку, ОСОБА_19 не зупинився і там почав говорити нецензурно, що ОСОБА_16 їздить швидко і те, що сервіс в таксі поганий. Коли вони приїхали, до двору на Головковську, ОСОБА_19 відмовився оплачувати за проїзд та почав дзвонити у диспетчерську службу таксі. ОСОБА_16 вказав що машина була закрита на центральний замок, тобто ОСОБА_19 вийти не міг. ОСОБА_16 вказує що подзвонивши до диспетчера, він пояснив дану ситуацію, на шо диспетчер вказав що ОСОБА_19 все одно потрібно заплатити за замовлення таксі. Після чого ОСОБА_19 повідомив йому що сплачувати з проїзд він не буде та буде викликати поліцію. Після чого ОСОБА_16 вказує що у нього ще багато замовлень було і дані проблеми у вигляді поліції не потрібні, завів двигун автомобіля і ОСОБА_19 вийшов із авто та сильно захлопнув двері авто. Після чого ОСОБА_16 вказує що під`їхав на авто до ОСОБА_19 та відкрив вікно і сказав щоб той навчився нормально розмовляти з людьми на що він йому відповів нецензурними словами. Далі ОСОБА_16 вийшов із авто по почав спокійно йти в бік ОСОБА_19 взявши із собою розкладний ніж і зібраному стані в руках. Далі ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_19 який тримав біля вуха телефон подумав що він / ОСОБА_16 / буде наносити йому удари та ОСОБА_19 замахнувся на нього та наніс кулаком удар по вуху ОСОБА_16 на що ОСОБА_16 наніс ОСОБА_19 удав кулаком у живіт. Потім ОСОБА_19 почав його штовхати та вони разом впали біля дерева, після чого у них почалася боротьба. ОСОБА_16 вказує що ОСОБА_19 лежав на ньому та ОСОБА_16 розклав ніж та наніс 3-4 удари в область тулупа. Далі ОСОБА_16 вказав що після нанесення ударів ножем зміг вибратися з під ОСОБА_19 . Надалі ОСОБА_19 піднявся і в нього текла кров і ОСОБА_19 сказав ОСОБА_16 щоб він забрав телефон та всі його гроші. Після чого ОСОБА_16 відмовився, сів у машину та поїхав із місця події. Далі ОСОБА_16 вказує що речі якій були на ньому викинув до сміттєвого баку по вул. Берегова кут Первомайскої. Потім повернувся та забрав ніж та переховав його у парку в хащах по вул. Комсомольская кут Шостого провулку. Після чого поїхав додому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_16 також підтверджується речовими доказами, на дослідженні яких безпосередньо під час судового розгляду сторони наполягали, а саме:

Дослідження мобільного телефону LG обвинуваченого ОСОБА_16 , /де по гучному зв`язку у присутності потерпілого ОСОБА_19 / відповідно є програма запису розмов із оператором служби таксі, з аудіо-запису якого вбачається що близько 4 години ранку, де вбачається що ОСОБА_19 відмовився сплачувати за проїзд у зв`язку із тим що потерпілий вказує на аудіо-запису що ОСОБА_16 перевищував дозволену швидкість та в авто відсутній кондиціонер. Після цього ОСОБА_16 вказує що ОСОБА_19 усе одно відмовився сплачувати за проїзд та почав викликати поліцію. Після чого, ОСОБА_16 стверджує що сказав ОСОБА_19 не сплачувати за проїзд та виходити із авто тому що у нього не має часу на з`ясування відносин із поліцією.

-футболка синього кольору з різнокольоровим орнаментом з механічними пошкодженнями та плямами речовини бурого кольору;

-кросівки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору;

Вказані речові докази, підтверджують наявність на них слідів крові та біологічних зразків належних учасникам події, що повністю узгоджується з висновками досліджених імунологічних експертиз та протоколами оглядів.

Окрім того, під час судового розгляду, та дослідження у судовому засідання речових доказів, а саме металевого складного ножа який належав обвинуваченому ОСОБА_16 не досліджувався у зв`язку із ненаданням його стороною обвинувачення. Прокурорам неодноразово надавався час на доставлення речового доказу у судові засідання. Однак, стороною обвинувачення неодноразово надавалися листи начальників ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /Хмельницький ВП Малиновського ВП/, що вилучений речовий доказ в книзі обліку речових доказів не значиться, та за даним фактом була проведена службова перевірка.

Відтак, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_16 щодо невизнання ним винуватості у вчиненому. Така позиція обвинуваченого повністю спростовується встановленими у ході судового розгляду фактичними обставинами та безпосередньо дослідженими у суді вищеперерахованими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України та положень пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

При цьому, якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Верховний Суд України у своїх рішеннях (№ 5-32кс12 від 31.01.2012, № 5-26кс13 від 04.07.2013, № 5-46кс13 від 14.11.2013, № 5-10кс14 від 26.06.2014, № 5-32кс14 від 11.12.2014, № 5-24к15 від 18.06.2015) неодноразово висловлював правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Вищевказані висновки знаходить своє відображення і у постановах Верховного Суду (провадження: № 51-320км17 від 09.10.2018; № 51-6292км19 від 13.02.2020).

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин, а також висновком експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_32 за №2190 від 30.08.2017 року, згідно якого тілесні ушкодження були завдані у життєво важливу частини, а саме три колото-різаних поранення лівої половини грудної клітки проникаючі у ліву плевральну порожнину з пораненням серця, крововиливом у навколосерцеву сорочку та плевральну порожнину (1000 мл. крові зі згортками), одне колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та лівого куполу діафрагми, які також супроводжувалися крововиливом у черевну порожнину, що, на думку суду, беззаперечно свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення смерті потерпілому а також кількість ударів.

Вказані обставини у своїй сукупності очевидно вказують на те, що ОСОБА_16 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_16 за вказаних вище обставин мав умисел на позбавлення життя потерпілого, що на думку колегії суддів спростовує доводи сторони захисту щодо умислу вчинення обвинуваченим дій на самозахист.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що під час сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання, що фактично могло мати місце у даному випадку.

Дослідивши зазначені вище обставини злочину, вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_16 , суд вважає, що в ході судового розгляду не встановлено такого факту небезпечного нападу або погрози такого нападу з боку потерпілого, єдиним порятунком від якого було б нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_16 будь-яких тілесних ушкоджень свідчить про те, що при зазначених обставинах саме він вчинив напад на потерпілого ОСОБА_19 та з метою досягнення злочинного результату - позбавлення його життя, почав наносити удари ножем в область життєво важливого органу людини, в тому числі в область серця, та залишивши потерпілого на місці вчинення злочину зник.

Суд вважає, що послідовність дій обвинуваченого (взяття із собою ножа), обставини вчинення ним злочину, характер та локалізація нанесених ушкоджень (в області серця), знаряддя злочину (ніж), спосіб вчинення (шляхом нанесення ударів), послідуюча бездіяльність та безучасність обвинуваченого щодо надання допомоги потерпілому ОСОБА_19 , свідчить про наявність умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_19 .

Окрім того, колегія суддів критично до дій обвинуваченого ОСОБА_16 щодо приховування речових доказів, а саме джинсових шорт синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболки світлого кольору зі слідами (плямами) речовини бурого кольору; сандалі світлого кольору з слідами (плямами) речовини бурого кольору які відповідно до протоколу огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, с. Усатове, на перетині вул. Першотравнева та провулку Підйомний, були знайдені у сміттєвому баку. А також ножа як знаряддя злочину, який відповідно до протоколу огляду місця події від 11.06.2017 року за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комсомольська 123, на відстані приблизно 5 метрів від проїжджої частини вулиці Комсомольська в с. Усатове Одеської області, в хащах порослої трави під стовбуром дерева в бахілу синього кольору схований металевий складний ніж з плямами речовини бурого кольору. Вищезазначене на думку суду вказує на те що обвинувачений ОСОБА_16 після вчинення злочину намагався приховати речові докази із мотивів уникнення від відповідальності.

Сукупність всіх обставин вчинення кримінального діяння свідчить про спрямованість дій ОСОБА_16 на досягнення бажаного результату - смерті потерпілого ОСОБА_19 через раптово виниклі неприязні відносини з ним, а смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_16 , в зв`язку з тим, що ОСОБА_19 був вчасно доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №1».

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що невизнання вини обвинуваченим спрямоване на спотворення фактичних обставин справи для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Судова колегія, дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_16 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України підтверджується аналізом вище приведених належних, допустимих та достовірних доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого та свідків, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів дійшла висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_16 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , колегія суддів, у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_16 .

Відповідно до ч.6 ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_16 вчинив особливо тяжкий злочин, наслідком якого є непоправне смерть людини.

Колегія суддів також враховує стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого, оскільки ОСОБА_16 який перебуває у віці 35 років, з середньою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення неофіційно працевлаштований таксистом в «Шарк таксі», не одружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий, у тому числі до реального терміну відбуття, звільнений умовно-достроково, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_16 є рецидив кримінальних правопорушень.

Таким чином, з урахуванням даних про особу ОСОБА_16 , відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, обставин вчинення вказаних кримінального правопорушення, судова колегія вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_16 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання, у межах санкцій ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлені, тому не є винятковими і не можуть знижувати істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України або для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69-1 КК України - не вбачається.

Стосовно цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_19 з цивільним позовом /уточненим/ до обвинуваченого ОСОБА_16 , у якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 40,491 грн. 39 коп., та моральну шкоду у розмірі 200,000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протиправними діями ОСОБА_16 ОСОБА_19 завдано тілесні ушкодження, а саме три колото-різаних поранення лівої половини грудної клітини проникаючі у ліву плевральну порожнину з пораненням серця, крововиливом у навколосерцеву сорочку та плевральну порожнину (1000 мл. крові зі згортками), одне колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та лівого куполу діафрагми, які також супроводжувалися крововиливом у черевну порожнину. Вказані ушкодження як у сукупності, так і окремо, згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. У зв`язку із завданими ОСОБА_19 тілесними ушкодженнями він проходив тривале лікування у МКЛ № 1, у тому числі переніс оперативне втручання та до теперішнього часу продовжую амбулаторне лікування. Так, з 11.06.2017 року по 19.06.2017 року ОСОБА_19 перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії МКЛ №1 з діагнозом «Проникаюче поранення серця, Геморрагічний шок», потім переведений в хірургічне відділення, де заходився до 03.07.2017 року.

За вказаний період лікування на ліки, які були мені призначені, було витрачено позивачем 40,491грн. 39 коп.

Крім того, протягом більш, ніж чотирьох років у зв?язку із судовим розглядом справи, ОСОБА_19 змушений постійно повертатися до подій, які завдали йому та його родини дуже великих душевних страждань, та знов переживати той стрес, який пережив у червні 2017 року. Вважає, що ці обставини дають підстави збільшити суму моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_19 протиправними діями ОСОБА_16 , та оцінити моральні страждання у суму 200 000 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що висновку експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_32 за №2190 від 30.08.2017 року: у ОСОБА_19 виявлені наступні тілесні ушкодження: три колото-різаних поранення лівої половини грудної клітки проникаючі у ліву плевральну порожнину з пораненням серця, крововиливом у навколосерцеву сорочку та плевральну порожнину (1000 мл. крові зі згортками), одне колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та лівого куполу діафрагми, які також супроводжувалися крововиливом у черевну порожнину. Зазначені ушкодження утворилися від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження гр. ОСОБА_19 до стаціонару, і таким чином могли бути заподіяні 11.06.2017 року. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, згідно п.2.1.3 «й», «к», «о» «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до довідки КУ «Міська клінічна лікарня №1» від 11.06.2017 року гр. ОСОБА_19 знаходиться в МКЛ №1 з 11.06.2017 року по 19.06.2017 року на лікуванні у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії МКЛ №1 з діагнозом «Проникаюче поранення серця, Геморрагічний шок». Потім був переведений в хірургічне відділення до 03.07.2017 року.

На підтвердження заявлених вимог щодо відшкодування витрат на лікування позивачем надано копії квитанцій, в якій позивач вказує загальну суму 40,491 грн. 39 коп.

Суд частково погоджується з розміром матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_16 внаслідок нанесення тілесних ушкоджень, яка мала місце 11.06.2017 року, та вважає що з ОСОБА_16 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі - 37,898 грн. 86 коп., оскільки саме така сума з долучених доказів до цивільного позову /квитанцій про оплату при придбанні ліків/ документально підтверджується.

Суд, також частково погоджується із вимогами позивача про відшкодування йому моральної шкоди. Так, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд доходить висновку, що внаслідок злочину позивачу була спричинена моральна шкода, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, вимушеними змінами в його житті погіршення фізичної активності.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, враховуючи наявність вини ОСОБА_16 , внаслідок якої позивачу було спричинено моральну шкоду суд вважає, що заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. є надмірним, та доходить висновку про стягнення з ОСОБА_16 в меншому розмірі, а саме в сумі 150 000,00 гривень.

Стосовно запобіжного заходу.

Відповідно до протоколу від 11.06.2017 року, вбачається що ОСОБА_16 був затриманий в порядку ст.208 КПК України о 16:00. Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2017 року відносно ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого обчислюється з моменту затримання підозрюваного, тобто з 11.06.2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_16 у вигляді застави змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який підлягає негайному виконанню.

Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 24.12.2015 року) колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_16 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження, а саме з 11.06.2017 року /фактичне затримання/ по 29.07.2020 року /звільнення з-під варти під заставу/, та з моменту фактичного затримання в порядку виконання запобіжного заходу і до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Зарахування ОСОБА_16 строку попереднього ув`язнення в редакції Закону №838-VIII від 24.12.2015 року узгоджується з правовим висновком Великої палати Верховного суду, викладеним в Постанові від 29.08.2018 року по кримінальному провадженню №663/537/17 (якщо особа вчинила злочин в період до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі).

Запобіжний захід у вигляді застави скасувати та повернути заставодавцю ОСОБА_36 або особі за дорученням, заставу у розмірі 201,792 гривень, яка згідно квитанції №ПН1530 29.07.2020 року була внесена за обвинуваченого ОСОБА_16 на рахунок Державної казначейської служби України.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_16 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення: судово-трасологічної експертизи за №764-Д від 19.06.2017 року вартістю 593 грн. 22 коп.; судово-трасологічної експертизи за №765-Д від 12.07.2017 року вартістю 988 грн. 70 коп. що в загальній сумі становить 1581 грн. 92 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року скасувати, а саме з: мобільного телефону «SAMSUNG SGH-C270», імей НОМЕР_4 ; джинсових шорт синього кольору з плямами речовини бурого кольору; футболки світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; сандалей світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; металевого складний ніж з плямами речовини бурого кольору; відео реєстратор марки «Саrсаm Carder»; GPS-навігатора марки «Pioneer»; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ; шкіряного гаманця чорного кольору в якому знаходяться грошові кошти в сумі 222 гривні та 1 долар США; мобільного телефону марки «Samsung Duos» білого кольору; мобільного телефону марки «Samsung Duos» золотистого кольору; мобільного телефону марки «LG» чорного кольору в прозорому чохлі; кишенькового блокноту з записами рукописним текстом; чохли з переднього пасажирського сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ; чохли з заднього сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі ст.100 КПК України речові докази по справі: відео реєстратор марки «Саrсаm Carder»; GPS-навігатора марки «Pioneer»; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ; шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходяться грошові кошти в сумі 222 гривні та 1 долар США; мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору; мобільний телефон марки «Samsung Duos» золотистого кольору; мобільного телефону марки «LG» чорного кольору в прозорому чохлі; кишеньковий блокнот з записами рукописним текстом; чохол з переднього пасажирського сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ; чохол з заднього сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному власнику; джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору; футболку світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; сандалі світлого кольору з плямами речовини бурого кольору знищити.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 /семи/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_16 у вигляді застави змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 24.12.2015 року зарахувати ОСОБА_16 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування за цим кримінальним провадженням та судового провадження, а саме з 11.06.2017 року /фактичне затримання/ по 29.07.2020 року /звільнення з-під варти під заставу/, та з моменту фактичного затримання в порядку виконання запобіжного заходу і до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави скасувати та повернути заставодавцю ОСОБА_36 або особі за дорученням, заставу у розмірі 201,792 гривень, яка згідно квитанції №ПН1530 29.07.2020 року була внесена за обвинуваченого ОСОБА_16 на рахунок Державної казначейської служби України. Повернення застави здійснити шляхом перерахунку коштів у розмірі 201,792 гривень на розрахунковий рахунок, який буде наданий заставодавцем або його представником або готівкою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 до обвинуваченого ОСОБА_16 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_19 суму матеріальних збитків, що складає 37,898 /тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто вісім/ грн. 86 /вісімдесят шість/ коп.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_19 суму моральної шкоди, що складає 150,000 /сто п`ятдесят тисяч/ грн.

Стягнути з ОСОБА_16 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення: судово-трасологічної експертизи за №764-Д від 19.06.2017 року вартістю 593 грн. 22 коп.; судово-трасологічної експертизи за №765-Д від 12.07.2017 року вартістю 988 грн. 70 коп. що в загальній сумі становить 1581 грн. 92 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року, а саме з: мобільного телефону «SAMSUNG SGH-C270», імей НОМЕР_4 ; Джинсових шорт синього кольору з плямами речовини бурого кольору; футболки світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; сандалей світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; металевого складний ніж з плямами речовини бурого кольору; відео реєстратор марки «Саrсаm Carder»; GPS-навігатора марки «Pioneer»; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ; шкіряного гаманця чорного кольору в якому знаходяться грошові кошти в сумі 222 гривні та 1 долар США; мобільного телефону марки «Samsung Duos» білого кольору; мобільного телефону марки «Samsung Duos» золотистого кольору; мобільного телефону марки «LG» чорного кольору в прозорому чохлі; кишенькового блокноту з записами рукописним текстом; чохли з переднього пасажирського сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ; чохли з заднього сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: відео реєстратор марки «Саrсаm Carder»; GPS-навігатора марки «Pioneer»; водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_16 ; шкіряний гаманець чорного кольору в якому знаходяться грошові кошти в сумі 222 гривні та 1 долар США; мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору; мобільний телефон марки «Samsung Duos» золотистого кольору; мобільного телефону марки «LG» чорного кольору в прозорому чохлі; кишеньковий блокнот з записами рукописним текстом; чохол з переднього пасажирського сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 ; чохол з заднього сидіння автомобілю марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному власнику; джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору; футболку світлого кольору з плямами речовини бурого кольору; сандалі світлого кольору з плямами речовини бурого кольору знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2