Єдиний унікальний номер судової справи 201/1929/25
Номер провадження 1-кп/201/755/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2025 року м. Дніпро

вул. Юрія Горовця, буд. 13

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Верховного Суду 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" територіальну підсудність Жовтневого районного суду міста Маріуполя визначено за Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26 лютого 2025 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська перейменовано на Соборний районний суд міста Дніпра.

14.02.2025 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Дане клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим слідчого відділення Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 квітня 2014 року приблизно о 20 годині 05 хвилин невідомий злочинець знаходячись біля буд. №22 по вулиці Грецькій в Жовтневому районі м. Маріуполя шляхом насильства нешкідливого для здоров`я потерпілої відкрито викрав майно, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіявши своїми діями потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4900 гривень та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 вся територія Маріупольського району Донецької області віднесена до тих, що перебувають у тимчасовій окупації.

Матеріали вказаного кримінального провадження залишились у службовому приміщенні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області у м. Маріуполь Донецької області, доступ до якого на теперішній час відсутній.

Відповідно до ст. 615-1 КПК України, з метою відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було направлено клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, яке 25 березня 2024 року розглянуто та постановлене рішення про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження:

- копії постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.10.2021 року на 1 арк.;

- копії доручення на проведення досудового розслідування від 02.02.2021 року на 1 арк.;

- копії доручення на проведення досудового розслідування від 24.01.2022 року на 1 арк.;

- копії повідомлення про початок досудового розслідування від 02.02.2021 року на 1 арк.;

- копії витягу з журналу ЄО Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області №7772 від 21.04.2014 року на 2 арк.

В ході подальшого досудового розслідування надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, надіслані запити з метою встановлення місця знаходження потерпілої, однак в ході виконання доручення працівниками ВКП Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області встановлено місце знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Польші в м. Варшава, крім того встановлено, що остання користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 .

Встановити осіб, які вчинили зазначене кримінальне правопорушення, не виявилось можливим.

На теперішній час рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято, слідчим за погодженням із прокурором або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлено.

Оскільки подія вказаного кримінального правопорушення мала місце 20 квітня 2014 року, то відповідно до ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули 20 квітня 2024 року, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

За наведених обставин, прокурором подане клопотання про закриття кримінальне провадження, внесеного 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не викликалася, оскільки органом досудового розслідування не встановлено її адресу проживання на території України, а на мобільний номер телефону НОМЕР_1 не можливо здійснити виклик та відправити смс-повідомлення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду, тому суд був позбавлений можливості зробити виклик останньої в судове засідання з розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити за викладених у ньому підстав.

Вислухавши думку прокурора, перевіривши доводи, викладені у клопотанні та дослідивши матеріали відновленого кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Диспозиція частини 2 статті 186 КК України передбачає кримінальну відповідальність за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Санкція частини 2 статті 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Пунктом 4 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, зокрема, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, за класифікацією кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином та згідно ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин складає десять років.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за частиною ч. 2 ст. 186 КК України відсутні.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов:

1) закінчення зазначених у законі строків;

2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості;

3) не ухилення особи від слідства або суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Виходячи з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 від 22 квітня 2014 року та доданих прокурором до клопотання матеріалів кримінального провадження, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались.

Під час цього розгляду доказів на підтвердження переривання строку давності або його зупинення не надано, відсутні такі відомості і в наданих прокурором матеріалах кримінального провадження.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене 20 квітня 2014 року, є тяжким злочином, строк давності притягнення за який відповідно до ст. 49 КК України складає 10 років і сплинув 20 квітня 2024 року.

Підсумовуючи наведене, зважаючи на те, що органом досудового розслідування не встановлена особа, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 20 квітня 2024 року, відомостей про переривання цього строку або ж його зупинення суду не надані, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню, а дане кримінальне провадження закриттю з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п. 3-1 ч.1 ст. 284, ст. ст. 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 22 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 14 годині 05 хвилин 29 червня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1