Справа №522/2913/16к
Провадження №1-кп/522/2160/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0009959 від 28.10.2015 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_4

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0009959 від 28.10.2015, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України. .

Відповідно до обвинувального акту, 26.11.2015 приблизно о 22 годині неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_11 , стосовно якого вирок набрав законної чинності, та троє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебували у сквері ім. О.С. Пушкіна в м.Одесі, який розташований напроти центрального входу до приміщення залізничного вокзалу "Одеса Головна", розташованого за адресою м. Одеса, Привокзальна, площа, 2.

Помітивши на лавці біля фонтану у вказаному сквері ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вживали спиртні напої і перебували у стані алкогольного сп`яніння, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та троє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову, направлену на заволодіння чужим майном ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке знаходилось при них, а саме: гроші, мобільний телефон та інші цінні речі які можливо продати, отримавши за них кошти.

Розуміючи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_14 старші за віком та більш фізично розвинуті, а тому зможуть ефективно протистояти нападу, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та троє осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вирішили між собою, що для безпечного для них заволодінням майном вказаних осіб необхідно раптово напасти на потерпілих та використовуючи чисельну перевагу та раптовість нападу, нанести їм сильні удари руками та ногами по голові з метою, щоб потерпілі втратили свідомість, що дасть їм можливість безпечно та безперешкодно обшукати одежу потерпілих з метою пошуку цінного майна, яким можливо заволодіти.

Таким чином, вказані особи попередньо дійшли згоди між собою, що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном потерпілих є необхідність застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 та невстановлена слідством особа, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і під надуманим приводом попросити сигарети, хоча не потребували у цьому. Використовуючи їх відмову в проханні як привід для подальшого розвитку конфлікту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , під час виниклого словесного конфлікту з потерпілими ОСОБА_5 разом ОСОБА_11 і невстановленою слідством особою, з метою розпочати напад з метою заволодіння чужого майна раптово напали на потерпілих, і одночасно стали наносити удари ногами і руками по тілу потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Внаслідок вказаного нападу і застосування насилля, яке я небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впали на землю.

У цей час ОСОБА_4 та дві невстановлені слідством особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, усвідомлюючи протиправний характер дій своїх співучасників, з метою заволодіння чужого майна, підбігли до нападників, які продовжували напад, і також почали разом з ними застосовувати до них насилля, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих, наносячи численні удари ногами і руками по тулубу, кінцівкам і голові потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою подолання можливого опору потерпілих, які внаслідок застосованого до насилля втратили свідомість, а тому нападники мали змогу безпечно для себе приступити до обшуку одежі потерпілих на предмет наявності цінних речей.

В результаті спільних дій нападників і застосованого насильства потерпілому ОСОБА_13 , відповідно до висновків судово - медичної експертизи № 2967 від 09.12.2015 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, який не був небезпечним для життя, а викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів, і за вказаним критерієм відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також спричинили садна ділянки правої надбровної дуги, волосяної частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Переконавшись, що потерпілі не чинять опору, втративши свідомість внаслідок застосованого до них насилля спільними діями нападників, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та три особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, в результаті спільних пошуків одежі потерілих заволоділи майном потерпілих, а саме майном ОСОБА_12 : мобільним телефоном «Samsung Galaxy Ace S5830i Onyx Black» вартістю 1700 грн., у якому знаходилась сім-карта «Київстар» вартістю 20 грн. і карта пам`яті 4 GB вартістю 100 грн., жилеткою моделі «N52 E5» вартістю 350 грн., а також належними ОСОБА_13 майном: мобільним телефоном «Prestigio MultiPhone PAP 5451 DUO» вартістю 1800 грн., грошовими коштами у сумі 3500 грн., срібним браслетом вартістю 400 грн., срібним ланцюжком вартістю 1000 грн., службовим посвідченням співробітника органів МВС України без вартості, жетоном військовослужбовця збройних сил України без вартості.

Заволодівши вказаним чужим майном внаслідок розбійного нападу, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та три особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, завдали майнову шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 2170 грн. та майнову шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 6700 грн., а всього спричинили потерпілим майнову шкоду на загальну суму 8870 грн., розпорядившись вказаним майном на власний розсуд згідно спільних домовленостей, розділивши його між собою.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ч.2 ст.187 КК України.

Обвинувачені та їх законні представники в судовому підтримали клопотання захисників та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та вважав за можливе звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3 ч.2 ст.106 КК України та закрити кримінальне провадження.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України є тяжким злочином.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення тяжкого злочину, якщо з дня його вчинення пройшло більше десяти років.

В той же час, судом встановлено, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, яке відбулося 26.11.2015 року, на час вчинення злочину, обвинуваченому було 16 років та 4 місяці.

Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, яке відбулося 26.11.2015 року, на час вчинення злочину, обвинуваченому було 17 років та 2 місяці.

Звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49, 80 КК з урахуванням положень ч.2 ст.106 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.106 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років встановлюється сім років - у разі вчинення тяжкого злочину.?

З огляду на наведене, з часу вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 злочину минуло більше ніж сім років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.3 ч.2 ст.106 КК України.

Згідно ч.1 ст.106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.106 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, звільняється від кримінальної відповідальності та відбування покарання, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло сім років.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченим, що строки притягнення їх до кримінальної відповідальності за ч..2 ст.187 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисників та звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.2 ст.106 КК України, закривши кримінальне провадження.

При цьому суд не встановлює факт вчинення обвинуваченими злочину обвинуваченими, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Цивільні позови та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1- 376 КПК України, ст.ст.1-187 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту-задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підставі п.3 ч.2 ст.106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підставі п.3 ч.2 ст.106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP 5451 DUO», коробка до мобільного телефону «Prestigio MultiPhone PAP 5451 DUO»- повернути потерпілому ОСОБА_13

-жилетка моделі «N52 E5» - повернути потерпілому ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: