КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №355/414/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3058/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Белогві» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року, -

за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року задоволено частково клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на причіп без номерного знаку до трактору «Беларус 82. 1» номерний знак трактора НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» із забороною їх відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в них знаходиться.

У задоволенні решти клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ТОВ «Белогві» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві», із забороною їх відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в них знаходиться та постановити нову ухвалу, якою відмовитив задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» у вантажному відділенні якого знаходиться побутове сміття та повернути власнику ТОВ «Белогві», транспортний засіб марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Семенівка, вул. Кірова, 15.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що винесена з істотним, порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що висновки слідчого судді, щодо того, що транспортний засіб«МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві» постановою слідчого СВ ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 01.03.2025, визнаний речовим доказом не відповідають дійсності, оскільки як неодноразово зазначалось представником ТОВ «Белогві», в судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора, з огляду на резолютивну частину постанови слідчого від 01.03.2025 транспортний засіб МАЗ, НОМЕР_3 , не визнавався слідчим, як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000123 від 01.03.2025 та станом на момент розгляду клопотання перебував у органу досудового розслідування без законних на те підстав.

Також в резолютивній частині оскаржуваної ухвалі, слідчим суддею, зазначено, що арешт накладається на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» із забороною їх відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в них знаходиться. При цьому в описовій частині тієї ж ухвали, слідчим суддею зазначено, що з кожного транспортного засобувилучено фрагменти речовини сірого кольору, контрольні зразки ґрунту, запаковані до сейфпакетів і зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Тобто не зрозумілим, та не логічним є рішення суду щодо накладення арешту на транспортний засіб до моменту огляду з метою проведення експертиз з побутовим сміттям, що знаходиться в транспортному засобі, при цьому зазначаючи, що зразки того ж побутового сміття були вилучені з транспортних засобів представниками органу досудового розслідування на місці події, та відповідно саме вилучені зразки можуть бути використані для проведення відповідних експертиз, без необхідності вилучення з господарської діяльності ТОВ «Белогві» транспортного засобу МАЗ. ВН 2519 FA, шляхом накладення арешту наостанній.

Крім того, ухваленням оскаржуваної постанови, слідчим суддею було здійснено надмірне втручання у право власності ТОВ «Белогві». Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особи, про який йдеться в оскаржуваній ухвалі, оскільки накладення арешту на транспортний засіб, зокрема шляхом заборони розпорядження та утримання на майданчику тимчасового тримання, містить ознаки втручання у господарську діяльність, оскільки Товариство не може використовувати свій транспортний засіб під час здійснення господарської діяльності, особливо враховуючи той факт, що транспортний засіб ТОВ «Белогві», не було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, а під час огляду місця події-слідчим було відібрано відповідні зразки речовин, для проведення експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, представник власника майна не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги прокурора, дані обставини дають суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у відсутність прокурора, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000123 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2025 року близько 11 години 00 хв. було виявлено 3 транспортні засоби, які без дозвільних документів розвантажували на земельну ділянку (сміттєзвалище), що розташована за адресою Київська область Броварський район між селом Коржі та містом Березань за координатами «50.3200856, 31.4104707», побутові відходи, чим вчинили забруднення вищевказаної території.

Слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом ОСОБА_10 28. 02. 2025 року проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ВЛІВ МІНІ Б12-10 МZ 437121» номерний знак НОМЕР_4 , який на праві власності належить виконавчому комітету Березанської міської ради; транспортний засіб марки «Беларус 82. 1» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 з причепом без номерного знаку, на якому наявне побутове сміття; транспортний засіб марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві», у вантажному відділенні якого знаходиться побутове сміття.

Постановою слідчого від 01.03.2025 року вилучені в ході огляду транспортні засоби та причіп визнано речовими доказами, оскільки вони у порядку ст. 98 КПК України були безпосереднім знаряддям вчинення злочину.

04.03.2025 прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Баришівського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна, яке вилучене під час огляду місця події проведеного за адресою: Київська область, Броварський р-н, між селом Коржі та місто Березань, за координатами «50.3200856, 31.4104707», а саме на:

- транспортний засіб марки «ВЛІВ МІНІ Б12-10 MZ 437121» номерний знак НОМЕР_4 , який на праві власності належить Виконавчому комітету Березанської міської ради» із забороною його відчуження, розпоряджання до прийняття рішення по кримінальному провадженню, а також його тимчасового вилучення та зберігання за адресою: Київська область, місто Березань, вулиця Шевченків Шлях, 30;

- транспортний засіб марки «Беларус 82.1» номерний знак « НОМЕР_1 » який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із причіпом без номерного знаку на якому наявне побутове сміття без номерного знаку із забороною його відчуження, розпоряджання до прийняття рішення по кримінальному провадженню, а також його тимчасового вилучення та зберігання за адресою: Київська область, місто Березань, вулиця Шевченків Шлях, 127;

- транспортний засіб марки «МАЗ» номерний знак « НОМЕР_3 » який на праві власності належить ТОВ «Белогві» у ванжаному відділенні якого знаходиться побутове сміття із забороною його відчуження, розпоряджання до прийняття рішення по кримінальному провадженню, а також його тимчасового вилучення та зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Семенівка, вулиця Кірова, 15, до моменту проведення судових експертиз.

24.03.2025 ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області задоволено частково вказане клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт на причіп без номерного знаку до трактору «Беларус 82. 1» номерний знак трактора НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» із забороною їх відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в них знаходиться.

У задоволенні решти клопотання відмовлено.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником власника майна, тільки в частині накладення арешту на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» в якому знаходиться побутове сміття, тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000123 від 01.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України та накладаючи арешт на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» в якому знаходиться побутове сміття,слідчий суддя врахував, що постановою слідчого СВ ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 01.03.2025 року транспортний засіб марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві» визнаний речовим доказом, з нього вилучено фрагменти речовини сірого кольору, контрольні зразки грунту, запаковані до сейфпакетів і зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Накладаючи арешт на автомобіль «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві», слідчий суддя зважив на ту обставину, що ТЗ був зупинений в момент вигрузки сміття, водій ніяких пояснень не надав, покинув місце огляду і автомобіль, власник майна не обгрунтував факту неспівмірного втручання у господарську діяльність підприємства в разі накладення арешту на майно, а тому клопотання прокурора у цій частині підлягало задоволенню.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий, який звернувся з клопотанням, та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що вказаний автомобіль «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в самому клопотанні слідчого та в постанові слідчого СВ ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 01.03.2025 року /а.с. 28-29/ про визнання арештованого майна речовим доказам у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України його визнано речовим доказом. Більш того, з вказаної постанови не вбачається, що автомобіль «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві», взагалі визнавався речовим доказом у даному кримінальному провадженні, у даній постанові визначено лише місце зберігання.

На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що автомобіль «МАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ «Белогві», є предметом злочинної діяльності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для зазначеного товариства та виконання ним своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Белогві» - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року в частині задоволення клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 про арешт майна та накладення арешту на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» із забороною його відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в них знаходиться, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 в частині накладення арешту на автомобіль марки «МАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Белогві» із забороною його відчуження, розпорядження до прийняття рішення про проведення огляду транспортного засобу та експертизи побутового сміття, яке в ньому знаходиться, - відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4