08.08.2025 Єдиний унікальний номер 205/7971/25
1-кп/205/1001/25
Провадження №1кп/205/1001/25
Справа №205/7971/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року Новокодацький районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000630 від 12 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.нерюнгрі якутії рф, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше не судимого; офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що згідно з Указом Президенка України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, 12 травня 2025 року, у невстановлений час, перебував у службовому кабінеті (апаратна) відділення по лікуванню гострих отруєнь КНП МКЛ №4 ДМР, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Ближня 31, де побачив у рюкзаку чорного кольору мобільний телефон «IPhone», після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, дістав з рюкзака мобільний телефон «IPhone 16 Рro», кольору «чорний титан», об`ємом пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого поклав його у кишеню штанів з права та зайшов до приміщення палати №1 відділення по лікуванню гострих отруєнь КНП МКЛ №4 ДМР, де знаходився потерпілий ОСОБА_6 . Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_5 , на прохання потерпілого ОСОБА_6 надав останньому зазначений вище мобільний телефон, який потерпілий впізнав як свій, після чого обвинувачений, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у палаті №1 відділення по лікуванню гострих отруєнь КНП МКЛ № 4 ДМР, діючи відкрито, із корисливих міркувань, в період воєнного стану, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 та скориставшись тим, що останній не виказував активної протидії, шляхом ривку вирвав з рук потерпілого мобільний телефон «IPhone 16 Рro», кольору «чорний титан», об`єм пам`яті 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , після чого, не зважаючи на вимоги потерпілого повернути майно, утримуючи його при собі, з місця злочину зник, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 41 293,80 грн.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

08 серпня 2025 року, між прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра, якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000630 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву, згідно з якою не заперечує проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, а також просить розглядати справу у його відсутності.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Згідно із ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.4 ст.186 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 1782,80 грн., на підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 серпня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000630 від 12 травня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 серпня 2025 року покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з 12 травня 2025 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/19057-ТВ від 14 травня 2025 року в розмірі 1782 гривні 80 копійок.

Речові докази по справі:

- DVD-R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «IPhone 16 Рro» - залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1