Справа № 624/497/25
провадження № 1-кп/624/64/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кегичівського районного суду Харківської області кримінальне провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 90000464 на підставі обвинувального акту з угодою про примирення стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, на утримані маючого неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 впродовж тривалого часу систематично вчиняє сімейне насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 23.07.2024, близько 09:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та завдав їй декілька ударів по різних частинах тіла, що спричинило приниження гідності потерпілої, утиск особистих цінностей, призвело до травматичних та психологічних переживань, які погіршили якість її життя, та чим завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої. За вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серії ВАД №096762 від 23.07.2024 за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА № 132935, відповідно до якого ОСОБА_3 заборонено наближатися до місця проживання потерпілої особи від домашнього насильства ОСОБА_5

24.07.2024, близько 21:00 години, ОСОБА_3 , прийшов до місця проживання потерпілої особи від домашнього насильства ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , та в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме завдав їй удари по тулубу в обличчя, що спричинило приниження гідності потерпілої, утиск особистих цінностей, призвело до травматичних та психологічних переживань, які погіршили якість її життя, та чим завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої. За вчинення домашнього насильства та за порушення вимог термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_3 складено адміністративні протоколи серії ВАД № 255735 від 24.07.2024 за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП та серії ВАД № 255748 від 24.07.2024 за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП. За всіма вказаними фактами постановою Кегичівського районного суду Харківської області, ОСОБА_3 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 у вигляді штрафу, який добровільно сплачений винною особою.

Однак, ОСОБА_3 , незважаючи на вищезазначене, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та 03.05.2025, приблизно о 19:30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, в порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне та фізичне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав її та припалив цигаркою шию, що спричинило приниження гідності потерпілої, утиск особистих цінностей, призвело до травматичних та психологічних переживань, які погіршили якість її життя, та чим завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

18.06.2025 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України. Згідно з угодою ОСОБА_3 визнає свою винуватість і щиро розкаюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України. Потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов не заявляла, будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у виді 240 годин громадських робіт, із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Крім цього, угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині за вищевикладених обставин. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла суду пояснила, що зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Також просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, який проти затвердження угоди не заперечувала, погодилася із мірою покарання, обвинуваченого, та потерпілої, доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена у межах санкції ст. 126-1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої у підготовчому судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілої, якій зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 18.06.2025, укладеної між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в органі пробації не перебуває, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується як такий, що на комісії Кегичівської селищної ради не розглядався, скарг стосовно нього до старостинського округу не надходило.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Із врахуванням скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та ставлення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.06.2025.

Сторонами, також узгоджено застосувати до обвинуваченого положення п. 5 ч. 1 ст. ст. 91-1 КК України, застосувавши до нього обмежувальний захід у виді проходження програми для кривдників строком 2 місяці.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 18 червня 2025 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1