ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 кримінальне провадження №0002998 за апеляційною скаргою прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2025 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та йому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаної із наданням логістичних послуг і перевезення громадян у м. Чернівці та прикордонних районах Чернівецької області строком на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки та встановлені відповідні обов`язки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено у виді застави.

Вирішена доля внесеної застави та речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 із проханням вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Провадження№11-кп/822/209/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч. 2 ст. 332 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що районний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність,а саме-положення ст. 75 КК України.

Суд першої інстанції вказав, що обвинувачений частково визнав вину, раніше не судимий, має дорослу доньку, двох онуків та двох правнуків,однак такі обставини не зменшують суспільної небезпеки вчиненого злочину.

Твердить, що часткове визнання ОСОБА_6 об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про його щире каяття, про відвертий осуд своєї поведінки і відповідне суб`єктивне ставлення до вчиненого.

Апелянт вважає, що за відсутності щирого каяття, часткове визнання вини є формальним твердженням, яке доводить факт лише самого вчинення інкримінованого діяння, і його покладення в обґрунтування висновку про можливість виправлення без відбування покарання є необґрунтованим.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування вину не визнав та покази на підставі ст.63 Конституцій України не надав. Однак, під час судового розгляду після дослідження доказів свою вину у вчиненому визнав частково.

Зазначає, що районний суд лише формально вказав, однак фактично не зазначив, які обставини кримінального провадження переконливо свідчать про те, що звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням забезпечує реалізацію приписів статей 50, 65 КК України в умовах воєнного стану, та не демотивує інших осіб, які підлягають мобілізації, не створює в очах громадян та суспільства негативне враження безладдя та безкарності, не знижує рівень військової дисципліни і боєздатність підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із наданням логістичних послуг і перевезенням громадян у м. Чернівці та прикордонних районах Чернівецької області строком на 3 роки.

Захисник ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу.Доводи прокурора вважає необґрунтованими, просить вирок суду залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з іншими, на даний час невстановленими особами, умисно, протиправно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організували незаконне переправлення однієї особи через державний кордон України до Румунії через встановлений пункті пропуску на території Чернівецького району Чернівецької області за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався, востаннє - 06.02.2024, строком на 90 діб, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, невстановлені на даний час особи, які здійснили пошук особи, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, надавали вказівки, проводили інструктаж, вступили у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , який має встановлені до чинного законодавства України підстави для виїзду за межі території України під час дії воєнного стану, та який здійснював безпосереднє доставлення до зони прикордонного контролю цієї особи.

З цією метою, в період часу з 05.07.2023 по 10.08.2023 року, невстановлена на даний час особа, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими особами, підшукала одну особу з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та яка бажала незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Брусниця Вижницького району Чернівецької області.

При цьому, невстановлена на даний час особа, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими особами, використовуючи застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями «Vіbеr» завчасно обумовили із зазначеною особою порядок незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, після укладення усної домовленості про порядок незаконного переправлення через державний кордон України, невстановлена на даний час особа, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими особами, використовуючи застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber» наказали ОСОБА_10 аби він 10.08.2023 біля 20:00 год очікував у невстановленому органом досудового розслідування місці, що в с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області, звідки його забере невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа.

Надалі, невстановлена на даний час особа, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими особами, використовуючи застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber» 10.08.2023 о 20:58 год написала нове повідомлення ОСОБА_10 про те, що його за 20 хв забере невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа.

В подальшому, 10.08.2023 біля 21:20 год., ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з іншими, на даний час невстановленими особами на транспортному засобі марки «Mercedes Benz Sprinter 516», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під своїм керуванням приїхав до невстановленого органом досудового розслідування місця, де наказав ОСОБА_10 сідати до вказаного транспортного засобу, в салоні якого перебували ще четверо осіб.

В подальшому, ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з іншими, на даний час невстановленими особами забравши ОСОБА_10 з раніше обумовленого невстановленими на даний час особами місця, використовуючи транспортний засіб марки «Mercedes Benz Sprinter 516», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під своїм керуванням привіз ОСОБА_10 та ще 4 осіб на територію МАПП «Порубне», що розташовано у с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області.

Перебуваючи у вказаному місці, у ході проходження паспортного контролю ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з іншими, на даний час невстановленими особами, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення особи через державний кордон України, приховав від працівників Державної прикордонної служби України присутність в автомобілі ОСОБА_10 , та вказав кількість осіб, які проходять паспортний контроль четверо, замість п`яти, як було насправді.

В подальшому, під час проходження перевірки салону транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter 516», реєстраційний номер НОМЕР_1 працівниками Державної прикордонної служби України було виявлено ОСОБА_10 .

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч.2 ст.332 КК України як незаконне переправлення особи через державний кордон України та керівництво такими діями, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування вироку, перевіривши доводи апелянта, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_6 та правильності кваліфікації не оспорюється в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків, які не оспорюються.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини його вчинення та наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції таких вимог дотримався.

Всупереч доводам апелянта,судом повною мірою враховано,що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення,яке є тяжким злочином.

При цьому суд правильно акцентував увагу на обставинах його скоєння.

Згідно пред`явленого обвинувачення,у вину ОСОБА_6 було поставлено вчинення лише одного епізоду злочину та щодо однієї особи.

Корисливий мотив у діях ОСОБА_6 не було встановлено від початку досудового розслідування,оскільки відомості до ЄРДР були внесені за ч.2 ст.332 КК України(т.1 а.с.1-4),підозра не змінювалась та обвинувальний акт був направлений до суду за тією ж частиною 2 ст.332 КК України,яка не передбачає наявності в діях особи корисливого мотиву.

Належить врахувати,що матеріали справи щодо невстановлених осіб,за змовою із якими,згідно обвинувального акту і вироку,Фокша вчинив злочин,були виділені у окреме провадження іще у липні 2024 року(а.с.129-132 т.2),однак до цього часу такі особи не встановлені та підозри не оголошувались іншим особам,про що пояснила прокурор під час апеляційного розгляду.

Апеляційний суд зауважує,що з моменту вчинення злочину ОСОБА_6 у серпні 2023 року сплинуло майже 2 роки.

Даних,що протягом цього часу обвинувачений вчинив інші протиправні діяння,або притягався до будь-якого виду відповідальності,у справі немає.

Судова колегія враховує вік обвинуваченого,якому 62 роки.

Інші дані про його особу свідчать,що ОСОБА_6 раніше не судимий,одружений,має дітей та онуків,отже у нього міцні соціальні зв`язки.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив,що його дружина та онук хворіють,а його стан здоров`я також незадовільний.

Згідно характеристики, ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно, взаємини із односельчанами добрі,схильності до правопорушень,антисуспільної поведінки не помічено.Зауважень і скарг на нього не надходило ( т.2 а.с.89).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 пояснив,що щиро кається у тих діях,які визнає,а тому районний суд обгрунтовано врахував вказані обставини при призначенні покарання як пом`якшуючі.

У районному та апеляційному суді обвинувачений просив його суворо не карати і не позбавляти волі,посилаючись на вік і стан здоров`я.

Обставин,які би обтяжували покарання ОСОБА_6 ,не встановлено у цьому провадженні.

Згідно довідки УДМС України в Чернівецькій області №64-2023 від 30.10.2023 року, закордонний паспорт серії НОМЕР_2 обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться на зберіганні в УДМС України в Чернівецькій області (т.1 а.с. 48).

Відповідно до довідки секретаря Брусницької сільської ради №083 від 24.06.2025 року,свідок ОСОБА_10 ,який мав намір незаконно перетнути кордон, з серпня 2023 року проходить службу в ЗСУ (т.3 а.с.182).

Посилання прокурора у апеляційному суді на дані,отримані внаслідок міжнародної правової допомоги,суд не бере до уваги,оскільки такі дані не слугували підставою для пред`явлення підозри та обвинувачення Фокші або іншим особам,матеріали щодо яких виділені,а тому не можуть враховуватись на погіршення становища особи,яка притягається до відповідальності

За наслідками апеляційного розгляду суд вважає,що викладені вище обставини, зокрема, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується виключно позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих,зважаючи на вік ОСОБА_6 , істотно впливали на ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали суду достатні підстави для застосування вимог ст.75 КК України при призначенні покарання.

Таке покарання із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням є справедливим,необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Підстав для скасування вироку суд не вбачає,а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 332 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя доповідач: Судді:

_______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3