Справа № 713/2987/24
Провадження №1-кс/713/252/25
УХВАЛА

іменем України

09.07.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 , з участю представника заявниці адвоката ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , з участю старшого дізнавача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 16.06.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернулась в суд із скаргою на постанову дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 16.06.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України.

У скарзі вказує, що 16.06.2025 року дізнавачем сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України, де вона має статус потерпілої. Підставою закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК). Вважає зазначену постанову незаконною, винесеною в порушення та такою, що порушує її права як потерпілої. Однією з підстав закриття дізнавач зазначає те, що вона не пройшла судово-медичну експертизу. Зазначила, що з`явилася на експертизу, а експерт не провів її в тому зв`язку, що дізнавачем не було вилучено з лікарні її медичні документи, зокрема історію хвороби, яка мала місце після її побиття. Крім того, дізнавач не реагував на її численні клопотання про проведення слідчих дій, не допитав її малолітнього сина, який також був свідком побиття та не призначив йому судово-психологічну експертизу, та не допитав інших свідків, на яких вона вказувала. Це свідчить про те, що дізнання проведено однобоко, без ретельного вивчення всіх обставин події, перевірки отриманих відомостей. Тому в неї склалося враження, що дізнавач діє всупереч закону з метою не притягнення винних до відповідальності. Крім того, в ході розслідування з боку дізнавача мали місце інші порушення закону, які свідчать про небажання встановити істину.

Просить скасувати постанову від 16.06.2025 року дізнавача сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, посилались на обставини викладені в скарзі, просили її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, вважав її необґрунтованою.

В судовому засіданні дізнавач СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні скарги, підтримав письмові пояснення в яких зазначив, що ним проводилось досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000066 від 24.03.2024 року за ознаками ст.125 ч.1 КК України. За результатами досудового розслідування ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Щодо доводів скарги про нібито неможливість проведення судово-медичної експертизи з вини дізнавача, зазначив, що 01.04.2024 року ОСОБА_7 , поштою була надіслана постанова про проходження судово-медичної експертизи, однак ОСОБА_7 , судово-медичну експертизу так і не пройшла, про що свідчить відповідь Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи, що в контексті якого необхідність надання інформації щодо звертання чи не звертання ОСОБА_3 , до відділу судово-медичної експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб ДСУ «Чернівецьке ОБ СМЕ» (по м.Чернівці) в період часу з 24.03.2024 року по 13.06.2025 року з метою проведення судово-медичної експертизи у якості потерпілої. У межах досудового розслідування ОСОБА_7 дійсно була направлена на проходження судово-медичної експертизи, проте проведення експертизи не відбулося з незалежних від органу досудового розслідування причин, зокрема: потерпіла не надала до експертної установи відповідні медичні документи, що підтверджують її перебування на лікуванні після вказаного інциденту; з боку дізнавача було направлено запит до відповідного медичного закладу з метою витребування медичної документації, лікарня надала відповідь що ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебувала, по даному факту, тому історія хвороби відсутня, відповідно, експерт об`єктивно не міг провести експертизу через відсутність фактичних даних про тілесні ушкодження, які підлягають оцінці. Таким чином, відсутність результатів експертизи не є наслідком бездіяльності дізнавача, а навпаки свідчить про недостатню процесуальну активність самої потерпілої. Щодо тверджень ОСОБА_3 , про нібито ігнорування її клопотань та не допит свідків, у тому числі її малолітнього сина, зазначив, що під час досудового розслідування органом дізнання реєструвалися та розглядалися клопотання потерпілої, однак вказані нею особи як «свідки» не були очевидцями події, а носили лише загальне соціальне відношення до неї, тому підстав для виклику їх як осіб, що володіють істотними для справи обставинами, не встановлено. Щодо не проведення судово-психологічної експертизи відносно малолітньої дитини: ОСОБА_7 зверталася із клопотання в рамках іншого кримінального провадження, в рамках кримінального провадження за №0000066 від 24.03.2024 року за ч.1 ст. 125 КК України, не надходило щодо проведення судово-психологічної експертизи, таке процесуальне рішення не може бути прийняте без достатніх обґрунтувань щодо стану психіки, наявності травмуючих подій, і потребує чітко визначеної процесуальної ініціативи, оскільки із матеріалів кримінального провадження не встановлено що ОСОБА_8 був свідком даної події, оскільки при огляді відео яке надала ОСОБА_3 нібито моменту спричинення їх тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 на відео не був зафіксований, та інших доказів які б свідчили про те, що ОСОБА_8 був присутній під час даної події не було здобуто. У поданій скарзі, не наведено взагалі обставин, які б слугували достатніми підставами для визнання прийнятого рішення незаконним, передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи та кримінально процесуальному законодавству.

Суд, заслухавши заявницю ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , прокурора, дізнавача, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0000066 від 24.03.2024 року, дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється §1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що 24.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

З витягу з кримінального провадження №0000066 від 24.03.2024 року вбачається, що 23.03.2024 року до Вижницького РВП із письмовою заявою звернулась ОСОБА_3 про те, що 23.03.2024 року близько 16-00 год. в с.Виженка в останньої виник словесний конфлікт із ОСОБА_9 під час якого останній спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Постановою дізнавача сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 16 червня 2025 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дізнавач в постанові про закриття зазначив наступне:

ОСОБА_3 не пройшла судово медичну експертизу, що свідчить про не можливість визначити ступінь тілесних ушкоджень, та не зацікавленість у даному кримінальному провадженні.

01.04.2024 року ОСОБА_7 , поштою була надіслана постанова про проходження судово-медичної експертизи, однак ОСОБА_7 , судово-медичну експертизу не пройшла, про що свідчить відповідь Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи;

09.12.2024 року ОСОБА_7 , надіслала разом із клопотання оригінали медичних документів, для проведення по ним експертизи, при направленні медичних документів експертові було встановлено, що дві виписки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , які остання надала ще за 2023 рік які до факту даної події відношення не мають, а по решту медичних документів які надала ОСОБА_7 , експертизу провести не можливо.

ОСОБА_3 зверталася про те, що витребувати її історії хвороби із КНП Вижницької БЛІЛ, для проведення судово-медичної експертизи по факту спричинення її тілесних ушкоджень ОСОБА_9 23.03.2024 року.

Згідно відповіді із КНП «Вижницької міської лікарні» адміністрація повідомляє, що ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебувала.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 надала СД -Р Диск із відео файлом, на якому міститься момент конфлікту із ОСОБА_9 при огляді даного відео файлу, було встановлено, що ОСОБА_9 , не спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідків працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які здійснювали охорону публічної безпеки і порядку під час проведення масового заходу 23 березня 2024 року в с. Виженка та вказали, що під час голосування, та після, ніяких конфліктів та бійок ніхто не влаштовав.

Під час досудового розслідування за клопотанням ОСОБА_7 допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який був очевидцем даної події та зазначив, що 23.03.2024 року був присутнім до 20 хв., за час голосування коли був присутній жодних конфліктів ні з ким не було, на даній події також були присутні працівники поліції, які здійснювали охорону громадського порядку.

Дізнавачем зроблено висновок, що в даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, органом досудового розслідування достовірно встановлено, що ОСОБА_3 умисних дій, спрямованих на спричинення їй тілесних ушкоджень, ніхто з вказаних нею осіб, не наносив.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цією глави.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.40-1 ч.1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

З матеріалів кримінального провадження №0000066 від 24.03.2024 року та з оскаржуваної постанови від 16 червня 2025 року вбачається, що дізнавачем у постанові про закриття детально розписано всі слідчі дії, які були здійснені ним в ході досудового розслідування, зокрема:

24.03.2024 року призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експерту Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз, на вирішення експерту поставлено наступні питання: Чи наявні на тілі ОСОБА_7 , тілесні ушкодження, якщо так, то який механізм їх утворення, давність, характер та локалізація кожного окремо? До якого ступеня тяжкості відносяться наявні у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження? Від якої кількості травмуючих дій виникли тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3 .? Чи могли виникнути, виявлені у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження в результаті нанесення йому удару (ударів) кулаками рук, ногами, предметів по різним ділянкам тіла? Чи могли виникнути, виявлені у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження внаслідок падіння з положення стоячи із прискоренням чи без такого, із подальшим ударянням об тверду поверхню (каміння, землю та ін.)? Чи перебувають виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_7 , тілесні ушкодження в межах досягаємості власних рук?

Згідно рапорту начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 від 26.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовилась від отримання постанови про призначення судово-медичної експертизи, оскільки їй не сподобалась фабула в постанові.

Згідно копії книги відвідування Вижницького РВП вбачається, що ОСОБА_3 прибула 25.03.2024 року о 15-45 год.

28.03.2024 року допитано в якості свідка ОСОБА_14 , яка вказала, що 23.03.2024 року була присутня на зборах в с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області. Після закінчення зборів ОСОБА_3 намагалась спровокувати членів комісії на конфлікт, штовхала. Протиправних дій стосовно ОСОБА_3 ніхто того дня не вчиняв.

Згідно рапорту начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 від 01.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовилась від отримання постанови про призначення судово-медичної експертизи, оскільки їй не сподобалась фабула в постанові. ОСОБА_3 було запропоновано змінити фабулу згідно її міркувань, однак остання відмовилась від отримання, отримала тільки витяг з ЄРДР.

Згідно копії книги відвідування Вижницького РВП вбачається, що ОСОБА_3 прибула 01.04.2024 року о 09-00 год.

01.04.2024 року призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експерту Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз, на вирішення експерту поставлено наступні питання: Чи наявні на тілі ОСОБА_7 , тілесні ушкодження, якщо так, то який механізм їх утворення, давність, характер та локалізація кожного окремо? - До якого ступеня тяжкості відносяться наявні у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження? - Від якої кількості травмуючих дій виникли тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3 .? - Чи могли виникнути, виявлені у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження в результаті нанесення йому удару (ударів) кулаками рук, ногами, предметів по різним ділянкам тіла? - Чи могли виникнути, виявлені у ОСОБА_7 , тілесні ушкодження внаслідок падіння з положення стоячи із прискоренням чи без такого, із подальшим ударянням об тверду поверхню (каміння, землю та ін.)? - Чи перебувають виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_7 , тілесні ушкодження в межах досягаємості власних рук?

30.05.2024 року постановою прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000109 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України об`єднано в одне провадження, та основним номером визначено №0000066. Фабула постанови: досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2024 року до Вижницького РВП надійшло звернення ОСОБА_3 про те, що 23.03.2024 року біля 16:00 год., гр. ОСОБА_9 перебуваючи на подвір?ї старостату у с. Виженка, вчинив конфлікт із гр. ОСОБА_3 , під час якого шарпав за одяг, виганяв із території старостату та раптово напав та завдав тілесних ушкоджень. (ЄО - 3046 від 27.05.2024). За вказаним фактом сектором дізнання Вижницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000109, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім цього досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2024 року до Вижницького РВП із письмовою заявою звернулась ОСОБА_3 , про те, що 23.03.2024 близько 16 години в с. Виженка ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , (ЄО-1599 від 23.03.2024) За вказаним фактом сектором дізнання Вижницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

30 червня 2024 року постановою начальника сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

12.07.2024 року постановою прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 скасовано постанову дізнавача про закриття провадження.

27.09.2024 року дізнавачем було проведено огляд долученого ОСОБА_15 відеодиску та встановлено, що під час перегляду даних файлів встановлено, що на відеофайлі video_2024-03-26 12-35-44 тривалість якого 2 мін. 16 секунд в під час огляду даного файлу наявно, що на території старостату с. Виженка група людей звертається до старости с. Виженка, ОСОБА_16 із відповідною заявою в якій просить її зареєструвати, в ході розмови староста роз`яснює чому він не може зареєструвати відповідну заяву, біля старости відносно нього із правої сторони стоїть ОСОБА_9 , який почав вести розмову із ОСОБА_3 , яка ввела зйомку, під час розмови ОСОБА_9 поцікавився в неї чи вона жителька с. Виженка, в цей момент ОСОБА_7 , почала кричати щоб ОСОБА_9 її не трогав обернувши камеру на останнього, який тримаючи руки біля себе відповів, що її не чіпляє, і на цьому відео закінчується.

30 грудня 2024 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року за ст.125 ч.1 КК України, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

20.01.2025 року постановою прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 скасовано постанову дізнавача про закриття провадження.

05.03.2025 року дізнавачем частково задоволено клопотання ОСОБА_3 , а саме: в частині: допитати неповнолітнього сина свідка ОСОБА_8 , допитати свідків події того дня, допитати ОСОБА_3 в якості потерпілої, задоволено. В частині, провести судово-медичну експертизу потерпілій, витребувати історію хвороби яка потрібна для судово-медичної експертизи з 29.03.2024 року по 10.04.2024 року підлягає в задоволенні, та історію хвороби після операції з 29.11.2023 по 04.12.2023, відмовлено, оскільки після внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування ОСОБА_3 надсилалася постанова для проходження СМЕ. Історія хвороби становить лікарську таємницю, роз`яснено, що як пацієнт ОСОБА_15 має право звернутися із запитом до лікарської установи в якому проходила лікування, для отримання оригіналів історії хвороби.

07.04.2025 року допитано потерпілу ОСОБА_3 (запис на відеодиску).

21.05.2025 року генеральним директором КНП «Вижницька міська лікарня» Вижницької міської ради ОСОБА_17 надано відповідь №01-22/729 з якої вбачається, що ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебувала.

13.06.2025 року начальником Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи надано відповідь №1076 з якої вбачається, що в реєстраційній документації відділу судово-медичної експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб ДСУ «Чернівецьке ОБ СМЕ» (по м.Чернівці) проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 не зареєстровано.

28.03.2025 року відібрано пояснення у ОСОБА_9 в яких він вказав, що 23.03.2024 року прийшов на збори релігійної громади с.Виженка. ОСОБА_3 підійшла до старости села та вимагала, щоб він підписав якийсь документ. Перебуваючи на вулиці запитався в ОСОБА_7 , що вона тут робить, якщо вона не являється жителькою с. Виженка, вона в його сторону почала викрикувати, після чого він підняв руки, щоб не зачепити ОСОБА_7 , оскільки йому відомо що ця людина любить влаштовувати різні провокації, щодо різних осіб на релігійному підґрунті.

Також слідчим суддею при розгляді даної скарги досліджено відео долучені ОСОБА_3 до матеріалів скарги та встановлено, що на наданих відеозаписах зафіксовано події, які не стосуються даного кримінального провадження, не спостерігається будь якої протиправної поведінки людей по відношенню до ОСОБА_3 , чи дій, пов`язаних із нанесенням їй тілесних ушкоджень 23.03.2024 року в с.Виженка.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Склад кримінального правопорушення згідно Кримінального кодексу України включає в себе об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.125 ч.1 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку завдання умисних легких тілесних ушкоджень.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризується діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст..125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є каранним за ст.125 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5, 6, 7 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. 5. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Таким чином суд вважає, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000066 від 24.03.2024 року, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, є вмотивованим, дізнавачем надано оцінку всіх обставин кримінального провадження, показам допитаних свідків та оглянутих відео файлів, зокрема: вірно встановлено, що умислу на завдання ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 дослідженими доказами не встановлено, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Таким чином, Суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18