Провадження № 1-кс/201/3839/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 27.02.2019 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, місце проживання: Донецька область, офіційно не працює, є депутатом Донецької обласної ради 6 скликання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, на обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 27.02.2019 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.

Так, 07 квітня 2014 року на початку війни на сході України так званий «верховный совет днр» на частині території Донецької області проголосив створення так званої «донецкой народной республики» під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених представників влади рф та зс рф, яка за її ознаками є терористичною організацією (далі «днр»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «днр».

Так, представниками самопроголошеної «днр», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади днр») та силові органи.

На учасників органів силового блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом: систематичної організації та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України в особі Збройних Сил України, інших військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню їх службових обов`язків, обстрілів населених пунктів тощо; створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку «днр» та організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області з метою їх виводу з-під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення «днр»; захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами з метою оснащення незаконних збройних формувань, які вчиняють дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України; координації та узгодження своїх дій з діями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням; блокування виконання правоохоронними органами та підрозділами Збройних Сил України передбачених Конституцією та законодавством України функцій на тимчасово окупованій території України; силового подолання опору цивільного населення окупаційній адміністрації шляхом фізичної розправи та незаконного позбавлення волі; силової підтримки учасників органів політичного та управлінського блоку незаконних утворень «днр», захопленні, укріпленні та охороні зайнятих ними будівель та споруд.

Водночас на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом: створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області;

? видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації Російської Федерації та самопроголошених органів державної влади «днр»; проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення «днр» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії Російської Федерації проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організації збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням «днр» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України; координації та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами російської федерації з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «днр», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях та формування думки серед населення про законність власних дій; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «днр» для забезпечення їх протиправної діяльності тощо.

З квітня 2014 року учасники терористичної організації «днр», реалізуючи злочинний умисел представників влади рф і зс рф щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «днр» та влади її керівників, здійснюють захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чинять збройний опір військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам України, задіяним у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «днр» та відповідно до постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постанови Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «днр» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «днр» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «днр» та «днр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

Факт створення «днр» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «днр» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

Утримання частини території Донецької області, взятої під контроль шляхом насильницьких злочинних дій, та досягнення завдання щодо зміни меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, потребує залучення, розміщення та використання значних активів будь-якого роду, зокрема людських та матеріальних, тобто забезпечення функціонування на цій території так званої «правоохоронної системи».

Вказане в свою чергу та намагання досягти однієї з цілей, а саме створення в очах міжнародної спільноти та місцевих мешканців образу «днр» як легітимного державного утворення, що має власні органи державної влади та місцевого самоврядування, надання легітимності процесу здійснення правоохоронних функцій, призвело до прийняття представниками окупаційної адміністрації рішення щодо створення та функціонування окремих так званих «установ політичного та силового блоків «днр».

Для вирішення окремих питань, покладених на «політичний блок», терористичною організацією «днр» створено не передбачене законодавством України так зване «Міністерство освіти і науки», яке розташоване за адресою: 83048, м. Донецьк, Київський район, вулиця Університетська, буд. 83А.

19.02.2018 ОСОБА_8 як представником ради Міністрів днр з метою надання вигляду легітимності діяльності терористичної організації «днр» видано документ, що має ознаки нормативно-правового, але відповідно до законодавства України є нікчемним, а саме постанову №13-43 від 22.07.2015 «Щодо затвердження Положення про Міністерство освіти і науки», яким врегульовано діяльність вищезазначеного міністерства, закріплені його структура, права та повноваження.

У лютому 2018 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, громадянин України ОСОБА_7 , будучи обраним на чергових виборах 31.10.2010 депутатом Донецької обласної ради 6 скликання і діючим на теперішній час, перебуваючи в м. Донецьку, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «донецька народна республіка» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з метою досягнення злочинних цілей терористичної організації «донецька народна республіка» щодо насильницької зміни меж території України, діючи умисно, з особистих міркувань, вирішив вступити до складу терористичної організації «днр» та прийняти безпосередню участь у ній шляхом зайняття посади в одній з «установ» її політичного блоку, зобов`язавшись дотримуватися правил поведінки, встановлених у ній, і виконувати визначені йому функції.

Указом голови днр ОСОБА_8 № 36 від 19.02.2018 ОСОБА_7 , призначено «міністром освіти і науки днр», а указом голови днр ОСОБА_9 № 179 від 18.07.2019 ОСОБА_10 звільнено з займаної посади.

За час зайняття посади «міністра освіти і науки днр», у період часу з 19.02.2018 до 18.07.2019 ОСОБА_7 , перебуваючи у незаконно зайнятому представниками «днр» приміщенні будівлі «Міністерства освіти і науки» за адресою: 83048, м. Донецьк, Київський район, вулиця Університетська, буд. 83А, відповідно до «Положення» був наділений наступними «повноваженнями», використовуючи які забезпечував стійкість функціонування терористичної організації «днр»: розподіляв обов`язки між своїми заступниками; затверджував положення про структурні підрозділи Міністерства; в установленому порядку призначав на посаду та звільняв з посади працівників Міністерства; вирішував відповідно до законодавства донецької народної республіки про державну службу питання, пов`язані з проходженням державної служби в Міністерстві; затверджував щорічний план роботи і показники діяльності підвідомчих Міністерству службам і агентствам, а також звіти про їх діяльність; вносив до Ради Міністрів донецької народної республіки за поданням керівників підвідомчих Міністерству служб і агентств проєкти положень про служби і агентства, а також пропозиції про граничну чисельність працівників служб і агентств і фонд оплати праці їх працівників; представляв до Ради Міністрів донецької народної республіки в установленому порядку пропозиції про створення, реорганізації та ліквідації державних організацій, що перебувають у віданні Міністерства та підвідомчих Міністерству служб і агентств; вносив до Ради Міністрів проєкти нормативних правових актів, інші документи; давав керівникам підвідомчих Міністерству служб і агентств обов`язкові для виконання вказівки; призупиняв у разі необхідності рішення підвідомчих Міністерству служб і агентств (їх керівників) або скасовував ці рішення; призначав на посаду і звільняв з посади за поданням керівників і заступників підвідомчих Міністерству служб; представляв у встановленому порядку працівників Міністерства і підвідомчих Міністерству служб, інших осіб, які здійснюють діяльність у встановленій сфері, до присвоєння почесних звань та нагородження державними нагородами; в установленому порядку призначав на посаду та звільняв з посади керівників підвідомчих організацій, укладав, змінював і розривав з зазначеними керівниками трудові договори; встановлював і присвоював відомчі нагороди працівникам Міністерства та іншим особам, які здійснюють діяльність у встановленій сфері відання Міністерства; видавав накази, що мають нормативний характер, а з оперативних та інших поточних питань діяльності Міністерства накази ненормативного характеру.

Також у період часу з 19.02.2018 до 18.07.2019 ОСОБА_7 , перебуваючи у незаконно зайнятому представниками «днр» приміщенні будівлі «Міністерства освіти і науки» за адресою: 83048, м. Донецьк, Київський район, вулиця Університетська, буд. 83А, обіймаючи посаду «міністра освіти і науки днр», діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, використовуючи надані представниками терористичної організації «днр» владні повноваження, вчиняв дії, спрямовані на реалізацію завдань та функцій терористичної організації днр, а саме: видав документи, які мають ознаки нормативно-правових актів (накази), але відповідно до чинного законодавства України є нікчемними, підпорядкованим йому особам щодо забезпечення реалізації покладених на «міністерство» функцій.

Зокрема, на виконання вимог Закону донецької народної республіки «Про освіту» ОСОБА_7 протягом липня 2018 року видавав накази № 665 від 25.07.2018, № № 678 та 679 від 30.07.2018, якими затвердив державні освітні стандарти початкової, середньої та основної загальної освіти, метою яких серед іншого є збереження та розвиток культурного різноманіття та мовної спадщини багатонаціонального народу днр, реалізація права на вивчення рідної мови, оволодіння духовними цінностями та культурою рідної мови. Забезпечення умов для повноцінного розвитку особистості, формування громадсько-патріотичної компетенції, духовно - морального розвитку, виховання та соціалізації учнів, їх самоідентифікації шляхом особистісно та суспільно значущої діяльності, соціального та громадянського становлення.

Крім того ОСОБА_7 , перебуваючи на вищезазначеній посаді, 20.07.2018 видав наказ № 659 «Про розподіл місць на навчання за квотою, виділеною для певних категорій осіб, за рахунок бюджетних асигнувань республіканського бюджету донецької народної республіки», тим самим вчиняв дії щодо реалізації рішень окупаційної влади, а саме постанови Ради Міністрів днр від 07.05.2018 № 6-4 «Про затвердження Порядку встановлення організаціям, що здійснюють освітню діяльність, контрольних цифр прийому на навчання за основними, професійними освітніми програмами середньої професійної та вищої професійної освіти, додатковими професійними програмами за рахунок бюджетних асигнувань республіканського бюджету донецької народної республіки та встановлення контрольних цифр прийому на навчання за рахунок бюджетних асигнувань республіканського бюджету донецької народної республіки на 2018-2019 навчальний рік», відповідно до Закону донецької народної республіки «Про статус військовослужбовців».

Також ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «міністра освіти і науки днр», будучи особою, на яку покладено персональну відповідальність за виконання завдань та функцій так званого «мон днр», через засоби масової інформації висвітлював діяльність «днр» та пропагував роботу «мон днр» з метою формування думки серед населення і світової спільноти як про законність власних дій, так і про легітимність створення та діяльності «днр».

Таким чином, у період часу з 19.02.2018 до 18.07.2019 ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «міністра освіти і науки донецької народної республіки» перебуваючи у будівлі за адресою: 83048, м. Донецьк, Київський район, вулиця Університетська, буд. 83А, брав участь у терористичній організації «днр».

Таким чином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м м. Новочеркаськ Ростовської області Російської Федерації, українець, громадянин України, місце проживання: Донецька область, офіційно не працюючий, раніше не судимий, депутату Донецької обласної ради 6 скликання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ворошиловським РВ УМВС України в Донецькій області 17.01.1998, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, тобто участі у терористичній організації.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 постійно перебуває на тимчасово окупованій території м. Донецька Донецької області, підконтрольну Уряду України територію не відвідує.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Донецьк Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного на 28.07.2025, 29.07.2025, 30.07.2025, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000038.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, керівником Донецької обласної прокуратури 18.07.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 31, 111, 135, 278, 481 КПК України, ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України. Відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, 18.07.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином 18.07.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного.

Постановою слідчого від 30.07.2025 на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного оголошено в розшук.

Окрім того, з метою додержання права на захист підозрюваного, принципу змагальності сторін, а також те, що у кримінальному провадженні отримано достатні докази для звернення до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, підозрюваному призначено захисника адвоката ОСОБА_4 , котрій, відповідно до ст. 111, 135, 278 КПК України, вручене письмове повідомлення про підозру, а також повістки про виклик зазначеної особи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядами мережі Інтернет із фото та відеозаписами де особа, ззовні схожа на ОСОБА_7 , здійснює функції на посаді «міністра освіти і науки днр», чим забезпечує діяльність т. зв. «мон днр» та бере участь в терористичній організації. оглядами мережі Інтернет із документальними матеріалами, згідно яких, ОСОБА_7 був призначений та звільнений з посади т. зв. «міністра освіти і науки днр», а також виконував повноваження ; оглядами мережі Інтернет із документальними матеріалами, згідно яких, ОСОБА_7 бере участь у запровадженнях стандартів освіти; допитами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив ухвалити рішення, яким надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні залишила клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку слідчого, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України факт перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також встановлено, що ОСОБА_7 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьк, яке натепер фактично є тимчасово окупованою територією і не підконтрольною державній владі України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, у т.ч. передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Наведені докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території, приймає участь в протиправних діях, а саме, вступив до складу терористичної організації «днр» та прийняв безпосередню участь у ній шляхом зайняття посади в одній з «установ» її політичного блоку, зобов`язавшись дотримуватися правил поведінки, встановлених у ній, і виконувати визначені йому функції. Указом голови днр ОСОБА_8 № 36 від 19.02.2018 ОСОБА_7 призначено «міністром освіти і науки днр», а указом голови днр ОСОБА_9 № 179 від 18.07.2019 ОСОБА_10 звільнено з займаної посади.

Про факт переховування підозрюваного ОСОБА_7 від слідства та суду свідчить те, що вона не з`явилась на виклики для проведення слідчих та процесуальних дій, вручення підозри, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведеними у цьому клопотанні опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрювана належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих і процесуальних дій у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_7 проживає та перебуває у м. Донецьку, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна владі України, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного є підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15.04.2014 р. № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена територія відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 територія Донецького району є тимчасово окупованою територією України .

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України)

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Постановою слідчого від 30.07.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук. Здійснення розшуку доручено співробітника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Чинний КПК не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено у розшук, однак зобов`язує сторону обвинувачення відповідно до ч.2 ст.281 КПК при оголошенні розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) прийняти відповідну постанову. У подальшому (після оголошення розшуку підозрюваного) його здійснення може бути доручено оперативним підрозділам (ч.3 ст.281 КПК).

З аналізу зазначеної статті вбачається, що факт прийняття постанови про оголошення розшуку являє собою підставу для його здійснення, а положення ч.6 ст.193 КПК покладають на сторону обвинувачення обов`язок надати докази на підтвердження саме оголошення підозрюваного, обвинуваченого у міжнародний розшук, проте не зобов`язують доводити існування підстав для прийняття відповідного рішення про оголошення у міжнародний розшук та його здійснення.

За таких обставин постанова слідчого, прокурора про оголошення особи в міжнародний розшук є належним доказом та достатньою підставою вважати особу такою, що оголошена в міжнародний розшук в розумінні вимог ст.281, ч.6 ст.193 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583 КК України; переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2583 КК України.

На підставі вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 139, 2971-2975, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 27.02.2019 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошений 10 вересня 2025 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1