Провадження № 1-в/947/204/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м. Одеса Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Київського РВФДУ "Орган пробації" в Одеській області

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років, на підставі ст..75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2024 року, ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду з поданням про направлення звільненої від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного вироком суду покарання, відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що за час перебування на обліку ОСОБА_6 , 04.11.2024 року, не з`явилась для реєстрації у призначений день, без поважної причини, защо 02.12.2024 року їй виненсено застереження у виді письмового попередження. 06.01.2025 року, не з`явилась для реєстрації у призначений день, без поважної причини, защо 03.02.2025 року їй виненсено застереження у виді письмового попередження. Також 02.06.2025 року, не з`явилась для реєстрації у призначений день, без поважної причини, защо 16.06.2025 року їй виненсено застереження у виді письмового попередження.

Згідно інформації з ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_6 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася.

Поведінка ОСОБА_6 свідчить про ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання засудженої стати на шлях виправлення.

ОСОБА_6 завчасно повідомлена про судове засідання, до суду не прибула, клопотань не надала, а тому подання розглядається судом відповідно до ст. 539 КПК України без її участі.

Представник Київського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області просив суд задовольнити подання.

Прокурор просив суд задовольнити подання, пояснив, що засуджена порушила вимоги ст. 164 КВК України. З вимогами ст. 164, 166 КВК України засуджена була ознайомлена під розписку, під час перебування на облику за вісім місяців тричи не прибула на реєстрацію.

Судом досліджени матеріали справи, а саме: письмові пояснення ОСОБА_6 з матеріалів особової справи №191/ЗВП/2024, з яких вбачається, що ОСОБА_6 виїзджала до дітей, які перебувають за межами України, копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.28 особової справи). Крім того відповідно до вимоги ( а.с.48-49 особової справи) ОСОБА_6 станом на 18 квітня 2025 року до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, інші відомості в матеріалах справи відсутні.

Відомості стосовно спростування письмових пояснень наданих засудженою ОСОБА_6 про причини неявки на реєстрацію до органу пробації ніким не спростовані.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,з яких вбачається, що засуджена ОСОБА_6 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. вислухавши думку прокурора, який вважав, що в задоволенні подання треба відмовити, суд дійшов до висновку.

Статтею 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

При цьому пунктом 5.1 п.5 розділу IV Інструкції передбачено, що поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одне із зобов`язань, які були покладені на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Аналізуючи викладені норми приходжу до висновку, що невиконанням зобов`язань у вигляді не явки на реєстрацію до інспекції слід визнавати факти не явки засудженого до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 дійсно тричи не з`явилася на реєстрацію до органу з питань пробації та не надала підтверджуючих документів щодо поважності причин неявки. При цьому судом взято до уваги, що після цих неявок, які були допущені не поспіль, засуджена з`являлася до органу з питань пробації на реєстрацію за встановленим графіком. Також судом враховано пояснення та взято до уваги письмові пояснення засудженої щодо причин неявок, яка зазначила, що виїжджала до дітей, після чого поверталася до свого місця проживання, де живе по теперішній час. Зазначене в письмових поясненнях засудженою учасниками справи не заперечувалось і не спростовано, представниками Київського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області не перевірялись ці вказані факти, не була перевіряна адреса місця проживання ОСОБА_6 вказана в вироку суду. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що неявки засудженої до органу пробації були пов`язані з її умисним стійким ухиленням від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засідання встановлено, що засуджена ОСОБА_6 за час перебування на обліку, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, фактично відбула половину призначенного їй покарання, не з`явилась на реєстрацію по поважній причині.

Судячи з вищевикладеного, суд вважає, що органом пробації не доведено, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від відбування покарання з випробуванням, оскільки до кримінальної та адміністративної відповідальності вона не притягувалася, нових злочинів не скоїла, до органу пробації в період з 13.09.2024 року по 23.06.2025 року з`являлася.

Заслухавши думку сторін та аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженій ОСОБА_6 є необґрунтованими, так як остання з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, що жодним чином не свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, неявка до уповноваженого органу не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2ст. 1 КВК).

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органом з питань пробації на даний час не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженою ОСОБА_6 покладеними на неї судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим подання органу з питань пробації задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного призначеного вироком відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Матеріали особової справи №191/ЗВП/2024 відносно ОСОБА_6 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, для подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1