Номер провадження:1-кп/521/93/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000307 від 14.01.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

30 листопада 2013 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, перебуваючи за адресою: м. Одеса вул. площа «Дерев`янко», навпроти зупинки громадського автотранспортного засобу «Дім меблів» та бару «Ірина», на ґрунті раптового неприязного ставлення до ОСОБА_6 , підбіг зі спини до останнього та наніс один удар рукою, який прийшовся ОСОБА_6 в потиличну область голови, після чого втік в невідомому напрямку.

Через декілька хвилин в той момент коли ОСОБА_6 направлявся в сторону зупинки громадського транспорту «Дім меблів», ОСОБА_3 знову підбіг до потерпілого та наніс йому один удар предметом, що за зовнішніми ознаками схожий на дерев`яну палку, котрий прийшовся ОСОБА_6 в ліву верхню область обличчя. Внаслідок удару ОСОБА_6 втратив свідомість та впав на землю.

В результаті ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку легкого ступеня, осколковий перелом лобної кістки зліва з поширенням лінії перелому на передню та задню стінку лівої лобної пазухи з проникненням повітря в порожнину черепа, забійна рана лобної області зліва, закриті переломи зовнішньої стінки лівої верхньощелепної пазухи з крововиливом в її порожнину, контузія лівого очного яблука з атрофією зорового нерва лівого очного яблука, синці вік обох очей. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням, передбачених ст. 49 КК України, строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , надав заяву в якій не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Виходячи з положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, віднесений кримінальним законом до тяжкого злочину, санкцією ч.1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин в період з 30 листопада 2013 року по даний час.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 566/554/16-к звільнення від кримінальної відповідальності відбувається незалежно від визнання обвинуваченим вини. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується. У вказаній справі Європейський Суд зазначив, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою».

Як встановлено ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 30 листопада 2013 року, з урахуванням відсутності обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що на даний час сплинув передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України десятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільний позов, суд враховує наступне.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 , матеріальної шкоди у розмірі 24000 грн., моральної шкоди у розмірі 300000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 24000 грн., моральної шкоди у розмірі 300000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Цивільний позивач має право звернутись із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час досудового розслідування склали:

- 514 гривень 83 копійок за проведення судової психологічної експертизи в Одеському НДІСЕ МЮ України, відповідно повідомлення №21-1304 від 15.11.2021 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.09.2022 року по справі №203/241/17 зазначено, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язанні зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Враховуючи зазначене, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, підлягають стягненню за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України та ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 121 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000307 від 14.01.2014 р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 , матеріальної шкоди у розмірі 24000 грн., моральної шкоди у розмірі 300000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи в Одеському НДІСЕ МЮ України, відповідно повідомлення №21-1304 від 15.11.2021 року - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1