Єдиний унікальний номер: 378/545/25
Провадження № 1-кп/378/23/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань в селищі Ставище кримінальне провадження № 0000107 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого 16.02.2024 Ставищенським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 до Ставищенського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000107.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості.

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_5 17.04.2025, близько 18 год. 10 хв., проходячи по вул. Лісовій, поруч з будинком № 63 в селищі Ставище Білоцерківського району Київської області, біля паркану побачив мопед марки «Honda» моделі «Tact», без державних номерних знаків, який належить ОСОБА_6 , з ключем в замку запалювання, останній діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно заволодів мопедом марки «Honda» моделі «Tact», без державних номерних знаків, об`ємом двигуна 49 кубічних сантиметрів, № рами НОМЕР_1 , вартістю 11346 гривень 00 копійок, привів двигун внутрішнього згорання в дію та поїхав на ньому в невідомому напрямку. Внаслідок протиправних своїх дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 11346 гривень.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

У даному кримінальному провадженні 5 травня 2025 року між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 05.09.2025, останній підтверджує згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 289 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. Відповідно до ст. 71 КК України, до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ставищенського районного суду від 16.02.2024 у виді позбавлення волі на строк п`ять років та остаточно призначити покарання у виді п`ять років шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, в обсязі обвинувачення, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена судом.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

При вирішенні питання про можливість затвердження угоди та призначення узгодженого угодою покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнає свою вину повністю, по місцю реєстрації характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, - суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ставищенського районного суду від 16.02.2024 року у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна та остаточно призначити покарання у виді п`ять років шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 5 травня 2025 року, укладену між начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ставищенського районного суду від 16.02.2024 у виді позбавлення волі строком на 5 років, і остаточне узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 визначити 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18 квітня 2025 року.

Речові докази мопед марки «Honda» моделі «Tact», без державних номерних знаків, об`ємом двигуна 49 кубічних сантиметрів, № рами НОМЕР_1 залишити ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1