Справа № 303/3510/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.08.2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/581/25, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 06 серпня 2025 року, щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 06 серпня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної за ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України ОСОБА_6 та обрано щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.08.2025.

На ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Мукачівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; заборонити в період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати місце проживання за АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні, а сааме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

З матеріалів судового провадження слідує, що старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 04.08.2025 року звернувся до суду в порядку ст. 183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 15.01.2025 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Підозрювана з`явилася в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримала, що підтверджується її особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 31.05.2025 року о 08 год. 10 хв., що підтверджується її особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 , будучи згідно наказу № 62-К від 17.02.2021 призначеною Управлінням освіти, молоді та спорту Мукачівської міської ради на посаду директора Негрівського закладу дошкільної освіти, у зв`язку з чим була наділена на період роботи відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту», Контракту №19 від 17.02.2021 року, укладеного між Управлінням освіти, молоді та спорту Мукачівської міської ради та ОСОБА_6 , організаційно-розпорядчими повноваженнями.

ОСОБА_6 будучи директором Негрівського ЗДО, перебуваючи у приміщенні Негрівського ЗДО, що розташований за адресою: Мукачівський р-н, с. Негрово, вул. Майдан Миру, 5, являючись службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи що, сторож Негрівського ЗДО ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 , призначена на посаду відповідно до наказу № 27-к від 15.11.2021 року Негрівського закладу дошкільної освіти, в період з 01 січня 2022 року по 16 червня 2025 року, не виконувала свої безпосередні обов`язки, оскільки була відсутня за місцем праці та перебувала у цей час вдома в с. Лалово, внесла завідомо неправдиві відомості до табелів використання робочого часу працівників Негрівського ЗДО стосовно перебування на робочому місці вищезазначеної особи, після чого затвердила вказаний табель, проставивши на ньому свій особистий підпис та відбиток печатки «Негрівський ЗДО».

Крім цього, ОСОБА_6 будучи директором Негрівського ЗДО, перебуваючи у приміщенні Негрівського ЗДО, що розташований за адресою: Мукачівський р-н, с. Негрово, вул. Майдан Миру, 5, являючись службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи що, помічник вихователя Негрівського ЗДО ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 , призначена на посаду відповідно до наказу № 30-к від 27.10.2022 Негрівського закладу дошкільної освіти, з 01.11.2022 по 30.05.2025, не виконувала свої безпосередні обов`язки, оскільки була відсутня за місцем праці та перебувала у цей час на іншій роботі, внесла завідомо неправдиві відомості до табелю використання робочого часу працівників Негрівського ЗДО стосовно перебування на робочому місці вищезазначеної особи, після чого затвердила вказаний табель, проставивши на ньому свій особистий підпис та відбиток печатки «Негрівський ЗДО».

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи директором Негрівського ЗДО, перебуваючи у приміщенні Негрівського ЗДО, що розташований за адресою: Мукачівський р-н, с. Негрово, вул. Майдан Миру, 5, являючись службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи що, асистент вихователя Негрівського ЗДО ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_4 , призначена на посаду відповідно до наказу № 24-к від 07.10.2022 Негрівського закладу дошкільної освіти, з 02.04.2023 по 13.04.2023, з 18.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 08.12.2023, з 27.07.2024 по 31.07.2024, з 01.08.2024 по 10.08.2024, з 23.11.2024 по 29.11.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024 не виконувала свої безпосередні обов`язки, оскільки була відсутня за місцем праці та перебувала у цей час за кордоном, перетинала державний кордон на пункті пропуску «Чоп (Дружба)», внесла завідомо неправдиві відомості до табелю використання робочого часу працівників Негрівського ЗДО стосовно перебування на робочому місці вищезазначеної особи, після чого затвердила вказаний табель, проставивши на ньому свій особистий підпис та відбиток печатки «Негрівський ЗДО».

Таким чином ОСОБА_6 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей

Крім того, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 ''Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, дію якого продовжено, вчинила кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин:

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Негрівського ЗДО, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто службовою особою, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що сторож Негрівського ЗДО ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 , призначена на посаду відповідно до наказу № 27-к від 15.11.2021 Негрівського закладу дошкільної освіти, з січня 2022 року по травень 2025 року не виконувала свої безпосередні обов`язки, оскільки була відсутня за місцем праці та перебувала у цей час вдома в с. Лалово, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей табелів обліку використання робочого часу сторожів Негрівського ЗДО за січень 2022 - червень 2025 років, тобто офіційних документів, щодо перебування на робочому місці вищезазначеної особи, на підставі яких бухгалтерією управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради було нараховано за період з 01.01.2022 по 16.06.2025 заробітну плату ОСОБА_7 та виплачено на банківську картку Ощадбанку, яку ОСОБА_6 отримала, зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволоділа майном Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради у вигляді грошових коштів місцевого бюджету на загальну суму 342 726 гривень 96 копійок.,

В подальшому, ОСОБА_6 розтратила шляхом використання грошових коштів на власні потреби, чим заподіяно майнову шкоду об`єднаній територіальній громаді в особі Мукачівської міської ради на вищесказану суму.

Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Негрівського ЗДО, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто службовою особою, знаючи, що в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи що, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді помічника вихователя відповідно до наказу № 30-к від 27.10.2022 Негрівського закладу дошкільної освіти, крім цього перебуваючи на посаді кухара відповідно до наказу № 34-к від 28.11.2022 Негрівського закладу дошкільної освіти, крім цього перебуваючи на посаді завідувача господарством відповідно до наказу № 37-к від 20.12.2022 Негрівського закладу дошкільної освіти, з листопада 2022 року по травень 2025 року, не виконувала свої безпосередні обов`язки оскільки була відсутня за місцем праці та перебувала у цей час на іншій роботі, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей табелів обліку використання робочого часу технічним персоналом Негрівського ЗДО, за листопад 2022 - травень 2025 років, тобто офіційних документів, щодо перебування на робочому місці вищезазначеної особи, на підставі яких бухгалтерією управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради було нараховано за період з 01.11.2022 по 30.05.2025 заробітну плату ОСОБА_8 та виплачено на банківську картку Ощадбанку, яку ОСОБА_6 отримала зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно заволоділа майном Управління освіти, культури, молоді та спорту Мукачівської міської ради у вигляді грошових коштів місцевого бюджету на загальну суму 308 230 гривень 11 копійок.

В подальшому, ОСОБА_6 розтратила, шляхом використання грошових коштів на власні потреби, чим заподіяно майнову шкоду, об`єднаній територіальній громаді в особі Мукачівської міської ради на вищесказану суму.

В сукупності, ОСОБА_6 розтратила, шляхом використання грошових коштів на власні потреби, чим заподіяно майнову шкоду, у великих розмірах об`єднаній територіальній громаді в особі Мукачівської міської ради на загальну суму 650 957 гривень 07 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах в умовах воєнного стану.

31 липня 2025 року о 08 год. 10 хв., ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також ч. 4 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах в умовах воєнного стану.

Перебуваючи на волі, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкції статі якого передбачає покарання за у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Таким чином тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою, є достатньою та співрозмірною для обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 .

В зв`язку з наявністю вказаних ризиків слідчий вважає, що до неї слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому, з врахуванням суми завданої шкоди, просить визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчий суддя констатував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, за які їй може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Також слідчий суддя вказав на наявність ризиків: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді; вчинити інше кримінальне правопорушення. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що ні у поданому клопотанні, ні в судовому засіданні слідчий не обґрунтував, чому для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, недостатнім є застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. За цих обставин місцевий суд прийшов до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України. При цьому, також враховуючи, що підозрювана раніше не судима, характеризується позитивно, на утриманні в неї перебуває хворий батько.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає на незаконність прийнятого рішення. В обґрунтування своїх доводів прокурор вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України. Крім того, вказує на наявність встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. Також зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого, відповідно до ч. 4 ст. 191 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку прокурора, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих правопорушень, є достатньою та співмірною для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 220 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Твердження про незаконність рішення, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання брали участь як підозрювана ОСОБА_6 , так і її захисник адвокат ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання права підозрюваної на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєного кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із цим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вказані ризики, апеляційний суд бере до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_6 , у разі доведення її вини(позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років), а також те, що підозрювана ОСОБА_6 раніше не судима, характеризується позитивно, на утриманні в неї перебуває хворий батько.

Крім цього, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваної ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить її належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрювана ОСОБА_6 з моменту обрання їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби не виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Беручи до уваги вказані положення, колегія суддів зазначає, що посилання прокурора на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих правопорушень саме по собі не може бути безумовною підставою для застосування щодо підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому доводи апеляційної скарги жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

За цих обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваної, прийшов до належних висновків про відмову у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість і необхідність застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Строк дії запобіжного заходу встановлено відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрювану такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Мукачівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; заборонити в період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати місце проживання за АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні, а сааме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 06 серпня 2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: