провадження №: 1-кс/752/5458/25
У Х В А Л А

про арешт майна

23.06.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся прокурор із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen passat», н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , із забороною будь-яким особам користуватися, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що приблизно 12 лютого 2024 року ОСОБА_5 познайомилась із ОСОБА_6 , за невеликий проміжок часу спілкування ОСОБА_7 був обізнаний про майновий стан ОСОБА_5 . Після чого, в ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_9 з метою скритності почав входити у довіру ОСОБА_5 шляхом більш частішого спілкування та обдаруванням різними речами.

Також, ОСОБА_9 позиціонував себе як успішного бізнесмена, який займається купівлею-продажом транспортних засобів та будівництвом, про що неодноразово наголошував ОСОБА_5 що вона має можливість інвестувати грошові кошти у його діяльність щодо купівлі-продажу транспортних засобів, для подальшої її реалізації за вищою ціною, з метою отримання прибутку, при цьому розмір прибутку залежав від суми вкладених коштів у зазначену діяльність.

В подальшому, у квітні 2024 року ОСОБА_9 з метою приховування свого злочинного умислу на незаконне збагачення шляхом обману, а також подальшим використовуванням довіри ОСОБА_5 запропонував останній придбати (оформити) транспортний засіб на себе, з метою подальшого перепродажу за більш вигідною ціною, при цьому не вкладаючи власних грошових коштів на придбання, пояснюючи це тим що, має намір співпрацювати та заробляти грошові кошти спільно.

Таким чином, 06.04.2024 ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні ТСЦ №8046 будучи впевненою у намірах та доброчесності ОСОБА_8 уклала із раніше невідомою особою - ОСОБА_10 договір купівлі-продажу 8046/2024/4425665, щодо набуття права власності на транспортний засіб марки та моделі «Nissan Tida» д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому під час проведення реєстраційних дій ОСОБА_5 супроводжував ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_9 одразу після проведення реєстраційних дій у ТСЦ №8046 повідомив ОСОБА_5 про необхідність надання довіреності на ім`я останнього щодо розпоряджання майном, а саме транспортним засобом марки та моделі «Nissan Tida» д.н.з. НОМЕР_3 . В цей же час, ОСОБА_9 перебуваючи поблизу ТСЦ №8046 разом із ОСОБА_5 відвідали приватного нотаріуса в якого ОСОБА_5 надала довіреність щодо розпоряджання майном - транспортним засобом.

В подальшому, ОСОБА_9 маючи на меті злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом обману, повідомив ОСОБА_5 про вигідну пропозицію щодо інвестування грошових коштів, а саме придбання транспортного засобу марки та моделі «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, за 5250 доларів США, при цьому зі слів ОСОБА_9 середньо-ринкова вартість такого автомобіля становила 9000-10000 доларів США, за умови виконання певних незначних косметичних робіт із автомобілем. При цьому, за висунутими умовами ОСОБА_8 прибуток ОСОБА_5 з продажу вказаного автомобіля мав становити 1000 доларів США.

Після того, 10.04.2024 ОСОБА_5 будучи впевненою в правдивості намірів ОСОБА_8 щодо зайняття спільною діяльністю з продажу автомобілів та отримання від цього прибутку, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. А. Шалімова, більш точного місця органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливим, уклала довіреність із невідомою раніше особою - ОСОБА_12 щодо можливістю розпоряджання майном - транспортним засобом марки та моделі «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, без проведення реєстраційної дії у ТСЦ, після цього на вимогу ОСОБА_8 надала ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 5250 доларів США.

В цей час, перебуваючи за вказаною вище адресою ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 про необхідність надання довіреності на ім`я останнього щодо розпоряджання майном - придбаним автомобілем, що остання і зробила.

Одразу після надання довіреності, ОСОБА_9 забрав придбаний автомобіль під приводом здійснення його ремонту та підготовки до продажу.

Після чого, в середині квітня 2024 року, ОСОБА_9 продовжуючи злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом обману, повідомив

ОСОБА_5 про необхідність надання 2000 доларів США, які останній вкладе у будівництво та поверне їх у строк до 4 діб. В той же день, більш точної дати та часу органом досудового встановити не виявилось за можливим ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи впевненою в правдивості намірів ОСОБА_8 надала останньому грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Таким чином, своїми умисними діями завдав значної шкоди.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , уродженець Азербайджану, який проживає за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , має у власності та користується транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen passat» н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, коричневого кольору, номер шасі: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 16.06.2025 транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen passat», н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, вищезазначений транспортний засіб має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення цивільного позову та забезпечення збереження майна, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, відчуження на користь третіх осіб, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, зникнення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності сторін кримінального провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0001220, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 16.06.2025 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано цивільним позивачем в рамках кримінального провадження №0001138 від 04.10.2024.

При цьому, в матеріалах клопотання слідчого вбачається цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положеннями ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 статті 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Оскільки кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 завдано майнової шкоди у розмірі 7250 (сім тисяч двісті п`ятдесят тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.10.2024 складає 299 207 грн., останнім подано цивільний позов в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає обґрунтовану потребу досудового розслідування, яка виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, визначений пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує: правові підстави для арешту майна, а саме: наявність збитків завданих потерпілій ОСОБА_5 ; наявність можливих дій ОСОБА_4 , що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Отже, вирішуючи питання про можливість накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий суддя приймає до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та позицію потерпілої сторони щодо підстав накладення арешту на майно.

Крім того, прокурором обґрунтовано клопотання про накладення певних заборон на вищевказаний транспортний засіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідків, правових підстав для накладення арешту, вважає необхідним застосувати заборону будь-кому і будь-яким чином користуватись, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном, оскільки не вжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до приховування, зникнення, а також відчуження на користь третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розміру завданої шкоди потерпілій ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя вважає, що виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (забезпечення цивільного позову) із застосуванням вказаних заборон, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення клопотання про арешт майна, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen passat», н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , із забороною будь-яким особам користуватися, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1