Справа № 159/2963/25
Провадження № 1-кп/159/425/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000372 від 24.03.2025 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, громадянина України, який не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 21.04.2021 вироком Ковельського міськрайонного суду за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2018 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в:

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів з метою запобігання визначених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Просила врахувати неможливість обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений після постановлення слідчим суддею 26.03.2025 ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту 05.04.2025 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке включене у поданий суду на розгляд обвинувальний акт. Попередні судимості обвинуваченого, характер інкримінованих йому дій, процесуальна поведінка, відсутність міцних соціальних зв`язків та дружні відносини із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні вимагають вжиття заходів постійного контролю за обвинуваченим з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_7 просили клопотання прокурора задовольнити частково, визначити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. ОСОБА_5 заявлену позицію пояснив тим, що з травня 2023 року по січень 2024 року проходів військову службу у Збройних Силах України, має намір повернутися до служби, що вимагає проходження медичного огляду і подання документів. Крім того, на сьогодні він проживає самостійно, мати перебуває за кордоном, дід та баба похилого віку проживають окремо і не мають можливості його утримувати та забезпечувати умови для його цілодобового перебування в помешканні.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Зокрема, всилу ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкодити кримінальному провадженню чи продовжити злочинну діяльність.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують, а також повинен з`ясувати чи зменшились раніше визначені ризики та чи не з`явились нові.

У питаннях дії раніше обраного запобіжного заходу суд повинен переконатись чи продовжують існувати заявлені ризики чи не з`явились нові, а також чи жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу частин першої, другої статті 181 КПК України, полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні:

- 24.03.2025 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

- того ж дня спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло передбачених у статті 121 КК України наслідків, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.122 КК України,

- 05.04.2025 завдання умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

25.03.2025 ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2025 в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23.05.2025. Рішення слідчого судді мотивоване доведеністю обґрунтованості підозри у вчиненні перелічених кримінальних правопорушень, доведеністю ризиків втечі та вчинення нових кримінальних правопорушень, водночас з огляду на наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та статус військовослужбовця, визнано достатнім утримувати особу під домашнім арештом.

На стадії підготовчого судового засідання суд не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки ОСОБА_5 має статус обвинуваченого і питання доведеності винуватості підлягає вирішенню за результатами судового розгляду.

З огляду на характеристику обвинуваченого, його попередні судимості та звинувачення у вчиненні нового кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України після обрання запобіжного заходу у цій справі, суд вважає слушними доводи прокурора про високий ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Водночас заявлений прокурором ризик втечі є лише припущенням і не має реального підґрунтя, адже поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування та за час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наявність постійного місця проживання, родинних зв`язків, не викликає заявлених прокурором побоювань.

Оцінюючи ризик втечі, суд враховував відповідно до вимог ст.9 КПК України позицію ЄСПЛ, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43), він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Враховуючи аргументи сторони захисту про намір обвинуваченого продовжити військову службу та відсутність осіб, які б могли забезпечувати його утримання і потреби в умовах цілодобового арешту, суд з огляду на зміст обвинувачення і встановлений ризик вважає достатнім обмежити право особи на пересування у нічний час.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд змінюючи запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на нічний покладає на обвинуваченого нові обов`язки перелічені у ч.5 ст.194 КПК України, відсутні також підстави для подальшого застосування засобу електронного контролю.

Керуючись статтями 131, 132, 177, 178, 181, 193-194, 201, 314, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити раніше обраний ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, на домашній арешт із встановленням заборони залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку строком на 60 днів до 19.07.2025.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України на час дії запобіжного заходу покласти на обвинуваченого обов`язки: прибувати за кожним викликом суду, здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, не спілкуватися із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали під час судового розгляду покласти на процесуального прокурора.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

ГоловуючийОСОБА_1