Справа № 192/793/25
Провадження № 1-в/192/276/25
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про перерахунок покарання, стосовно засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року за ч. 3 ст. 357 КК України, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

про визначення остаточного строку покарання,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про визначення остаточного строку покарання.

У поданні посилається на те, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року ОСОБА_3 був засуджений до 2 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України, а вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року ОСОБА_3 був засуджений до 1 року обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України. Остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпровської обрості від 18 березня 2025 року, ОСОБА_3 був негайно звільнений від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року в частині засудження за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі.

У поданні вказано, що таким чином ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання у виді 1 року обмеження волі, а тому просили визначити засудженому остаточний строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року, без врахування ст. 71 КК України та направити ОСОБА_3 , як засудженого до обмеження волі, до місця відбування такого виду покарання.

У судове засідання прокурор, представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» та засуджений не з`явилися. Від прокурора надійшло клопотання про часткове задоволення подання.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, у відповідність до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд дослідивши додані до подання матеріали вважає, що останнє підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 1 року обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі було призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпровської обрості від 18 березня 2025 року, яка набрала законної сили 26 березня 2025 року, ОСОБА_3 був негайно звільнений від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року в частині засудження за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі у зв`язку з декриміналізацією вказаного діяння.

Таким чином на даний час ОСОБА_3 є таким, що засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року до 1 року обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а підстави для призначення остаточного покарання згідно ст. 71 КК України відсутні у зв`язку зі звільненням судом від покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Суд вважає, що у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року у зв`язку з усуненням караності діяння, засуджений на час розгляду подання є таким, що засуджений до 1 року обмеження волі згідно вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року. Тому подання в частині визначення остаточного строку покарання підлягає задоволенню.

Вирішуючи подання в частині направлення засудженого до місця відбування покарання суд зазначає, що направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання регулюється ст. 57 КВК України. На підставі вказаного в цій частині подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про визначення остаточного строку покарання стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2024 року за ч. 3 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі без урахування ст. 71 КК України.

Відмовити в задоволенні іншої частини подання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1