Справа №705/2771/15-к
1-кп/705/11/25 УХВАЛА
07 травня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 13.12.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження 14.05.2015 визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження 24.11.2015 визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 від 23.12.2016 вирішено матеріали кримінального провадження № 705/2771/15-к, 1-кп/705/110/16 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням № 705/2771/15-к, 1-кп/705/64/16 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, під єдиним номером 705/2771/15-к, 1-кп/705/64/16.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 справа передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 06.08.2015 в період часу з 09 год. 15 хв. до 09 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кабінету логопеда дошкільного навчального закладу № 7, що по вул. Л. Іскри, 20, м. Умані, Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, таємно викрав з жіночої сумки, яка знаходилася на внутрішній дверній ручці вищевказаного кабінету, майно, а саме: мобільний телефон «NOKIA 5320», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 400 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень, мобільний телефон «Lg S367», ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 611 гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 986 гривень.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України 18.07.2024 Закону № 3886-ІХ, згідно з яким втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 .
Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2015 ця сума становила 1218,00 грн.
Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.
Так, згідно зі ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
У зв`язку з наведеним та з урахуванням ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України та усталеної практики Європейського суду з прав людини закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, і суди мають застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Оскільки в даному випадку судом вирішується питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувальний вирок не ухвалюється, суд вважає, що понесені стороною обвинувачення у кримінальному провадженні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у загальній сумі 368 грн 28 коп. слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 370-372, 395, 479-2 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого задовольнити.
Речові докази:
- мобільний телефон «NOKIA 5320», ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон «Lg S367», ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , що передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити останній за належністю.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у загальній сумі 368 грн 28 коп. віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1