Єдиний унікальний номер: 379/961/25
Провадження № 1-кс/379/209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 рокум.Тараща

Слідча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, у кримінальному провадженні № 0000147 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неожруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

У С Т А Н О В И В:

Заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , звернувся до слідчої судді з клопотанням погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту у певний період доби, у кримінальному провадженні № 0000147 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000147 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у травні 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Розкіша, у лісі на землізнайшов металевий ящик зеленого кольору з вмістом: двох ручних димових гранат «РДГ-2» з маркуваннями «Ч» та «Б», одна ручна димона граната «РДГ-55» без маркування, один корпус ручної гранати «РГД-5» з маркуванням «28-75 Т», один корпус ручної гранати «Ф1» з маркуванням «С 63-44 51-2667», два підривачі до ручної гранати «УЗРГМ-2» з маркуваннями «70-7993РГМ-2583» та «179-8193РГМ-2583», один підривач до ручної гранати «УЗРГМ7» з маркуванням на важелі: «55-67 УЗРГМ 583 74-67» ОСОБА_6 вирішив привласнити забрати без передбаченого законом дозволу з метою подальшого носіння та зберігання, чим вчинив незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ОСОБА_6 , придбавши без передбаченого законом дозволу вищевказані боєприпаси, не отримавши у встановленому порядку визначеному законом дозволу на носіння, перевезення та зберігання, перевіз вказані бойові припаси та вибуховий пристрій за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив їх зберігати до 27.05.2025.

27.05.2025, у період часу з 19 год 16 хв по 19 год 56 хв, під час огляду в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: дві ручні димові гранати «РДГ-2» з маркуваннями «Ч» та «Б», одну ручну димову гранату «РДГ-55» без маркування, один корпус ручної гранати «РГД-5» з маркуванням «28-75 Т», один корпус ручної гранати «Ф1» з маркуванням «С 63-44 51-2667», два підривачі до ручної гранати «УЗРГМ-2» з маркуваннями «70-7993РГМ-2583» та «179-8193РГМ-2583», один підривач до ручної гранати «УЗРГМ7» з маркуванням на важелі: «55-67 УЗРГМ 583 74-67», які ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав.

Таким чином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Особа підозрюваного: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харків, громадянин України, з вищою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий.

28.05.2025 ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вважає наявними ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою його запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час до ОСОБА_6 зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник не заперечували щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Заслухавши прокурора, який довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, враховуючи згоду підозрюваного, вивчивши клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчею суддею встановлено, що у провадженні СВ № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000147 від 27.05.2025, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2025 , ОСОБА_6 затриманий 19.57 год. 27.05.2025.

28.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно з ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім того, за нормою ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідча суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за скоєння якого, передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та згідно з статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Необхідність застосування до підозрюваного домашнього арешту обґрунтовується наявністю ризику - можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Вказуючи на наявність ризику, передбаченого, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходів та покарання, яке передбачене за вчинення даного кримінального правопорушення, дозволяє обґрунтовано припускати, що в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення буде призначено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, без можливості застосування норм Закону про кримінальну відповідальність, які дозволять звільнити особу від його відбування, усвідомлення чого може спонукати підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та у подальшому суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, стан здоров`я, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчій судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

На підставі вищевикладеного слідча суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За змістом ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено . В ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту в певний період доби, у кримінальному провадженні № 0000147 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, строком на два місяці, а саме до 29.07.2025, включно, заборонивши ОСОБА_6 , в період часу з 22.00год. до 06 .00год. наступного дня, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із с. Ставище Київської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням умов та обов`язків пов`язаних з домашнім арештом покласти на СПД №1 ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області в межах території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Згідно п.2 ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 29.05.2025року о 14 годині 00 хвилин.

Слідча суддя:ОСОБА_1