05 вересня 2025 року
Справа № 646/7963/25
Провадження № 1-кс/646/2221/2025
УХВАЛА

іменем України

05.09.2025 року слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001982 від 12.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001982 від 12.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України всупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан на території України неодноразово продовжувався. Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час діє правовий режим воєнного стану на території України.

Відповідно до ЗУ № 2265-IX від 22.05.2022 року «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» визначено, що російська федерація (далі рф) є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

Відповідно до п. 6 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації, тобто після 24.02.2022 року, у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України для формування в населення окупованої частини території Куп`янського району Харківської області думки невідворотності встановлення та утвердження російської окупації частини території України, як єдиної законної влади на території Харківської області.

ОСОБА_5 як громадянка України, відповідно до вимог ст.68 Конституції України, зобов`язана неухильно додержуватися Конституції України та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів.

Проте, всупереч указаним правовим нормам, після повної окупації міста Куп`янськ і частини території Куп`янського району Харківської області військовослужбовцями збройних сил рф, ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, а відтак усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, водночас підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, а також з корисливих мотивів та хибного почуття кар`єризму, у невстановлений з об`єктивних причин досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.06.2022 року, вирішила використати факт встановлення окупаційної влади на території Куп`янського району Харківської області у своїх особистих інтересах, та з власної ініціативи, добровільно зайняла посаду в незаконному органі влади окупаційної адміністрації держави-агресора - «Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области», а саме посаду: «исполняющей обязанности директора ООО «УК» «КомєнергоКупянск» Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области.

На посаду в незаконному органі влади окупаційної адміністрації держави-агресора призначено наказом так званого «и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области».

Пізніше, у зв`язку зі зміною назви окупаційної адміністрації та її керівництва ОСОБА_5 наказом від 27.06.2022 року №98/лс призначена на посаду так званого «исполняющей обязанности директора Коменального предприятия «КомЭнергоКупянск» Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, сел. Ківшарівка, ЖКП 2, зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, де виконувала наступні функціональні обов`язки: організовувала та несла повну відповідальність за діяльність підприємства, затверджувала заявки на фінансування підприємства з бюджету так званої «Временной-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», складала та підписувала штатний розпис персоналу комунального підприємства, відомості про нарахування заробітної плати в російських рублях, направляла запити так званому голові «Временной-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», складала звіти та аналітичні записки, мала у своєму підпорядкування підлеглих, а також виконувала інші обов`язки під час керівництва підприємством.

03.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001982 від 12.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

03.09.2025 року старшим слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 проведено обшук квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в житловій кімнаті виявлено та вилучено: 1400 російських рублів у кількості 10 шт. - номіналом 50 російських рублів, 4 шт. - номіналом 100 російських рублів, 1 шт. - номіналом 500 російських рублів, документи мовою оригіналу « Диплом о среднем профессиональном образовании» на імя ОСОБА_7 на 1 арк. та додаток до нього на 1 арк., копії цих документів на 3 арк.

Після огляду вищевказані речі було вилучено до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

Власником вищевказаного майна є ОСОБА_5 що, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначив, що вилучені 03.09.2025 року предмети є речовими доказами та можуть зберегти на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, не застосування арешту на вказане майно може призвести до його знищення, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Накладення арешту необхідне з метою проведення технічної експертизи, яка може містити докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що Куп`янським районним відділом поліції ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001982 від 12.08.2024 року.

Згідно постанови старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 04.09.2025 року, майно вилучене під час проведення обшуку у квартирі, роташованій за за адресою: АДРЕСА_1 а саме: 1400 російських рублів у кількості 10 шт. - номіналом 50 російських рублів, 4 шт. - номіналом 100 російських рублів, 1 шт. - номіналом 500 російських рублів, документи мовою оригіналу « Диплом о среднем профессиональном образовании» на імя ОСОБА_7 на 1 арк. та додаток до нього на 1 арк., копії цих документів на 3 арк., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001982 від 12.08.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий звернулась до суду через систему «Електронний суд» 04.09.2025 року, тобто, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, стороною обвинувачення доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку 03.09.2025 року, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001982 від 12.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, а саме майном, вилученим 03.09.2025 в ході обшуку квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в житловій кімнаті виявлено та вилучено: 1400 російських рублів у кількості 10 шт. - номіналом 50 російських рублів, 4 шт. - номіналом 100 російських рублів, 1 шт. - номіналом 500 російських рублів, документи мовою оригіналу « Диплом о середнем профессиональном образовании» на імя ОСОБА_7 на 1 арк. та додаток до нього на 1 арк., копії цих документів на 3 арк., із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя