Провадження №: 1-кп/752/508/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000492 від 22 лютого 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

19 вересня 2006 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

12 листопада 2007 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

01 лютого 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 18 вересня 2014 року звільнений з установи відбування покарань умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 29 днів;

04 грудня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 03 липня 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

04 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 03 липня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

17 жовтня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

18 листопада 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

27 січня 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців;

03 квітня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

25 березня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

22 січня 2021 року, приблизно о 03:00 ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом зламу замка вхідних дверей проник до підсобного приміщення № 1-А, яке знаходиться на цокольному поверсі вказаного будинку, де з кишені куртки, що знаходилась в одній із кімнат приміщення, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 грн. У подальшому ОСОБА_3 був помічений потерпілим ОСОБА_6 , при цьому, зрозумів, що його дії викриті, та почав втікати з місця вчинення злочину з викраденим майном, переліз через паркан та зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, поєднану з проникнення у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та за сукупністю вироків застосувати принцип часткового складання покарань.

Захисник заперечила проти доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказала на відсутність в матеріалах кримінального провадження належних доказів на підтвердження участі обвинуваченого у вчиненні крадіжки та розміру заподіяної потерпілому шкоди. Послалась на закінчення строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_3 про підозру у даному кримінальному провадженні. Просила ухвалити виправдувальний вирок або закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Підтримав захисника. У випадку визнання його винуватим, просив не призначати суворого покарання.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що не був на місці події, інкримінованого йому правопорушення не вчиняв. Належний йому мобільний телефон, який знайшли на місці події, він давно загубив та про його долю йому нічого не відомо.

Допитаний в судовому зсіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що потерпілий ОСОБА_6 працював у нього на підприємстві двірником. У день вчинення кримінального правопорушення зранку, коли він прийшов на роботу, ОСОБА_6 повідомив, що невідомі особи вночі проникли до приміщення підвалу, зламали замки на дверях та викрали у нього посвідчення водія, пенсійне посвідчення та належні потерпілому грошові кошти. Потерпілий прокинувся від шуму, побачив у своїй кімнаті двох осіб, які злякались і втекли.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що колись бачився з ОСОБА_3 , обмінявся з останнім номерами телефонів. Про обставини вчинення правопорушення йому не відомо.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 січня 2021 року, свідок ОСОБА_7 звернувся з завою про те, що 22 січня 2021 року близько 03:00 невідомі особи проникли до побутового приміщення будинку АДРЕСА_2 , та проникли до кладових приміщень.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 січня 2021 року виявлено механічне пошкодження дверної ручки та циліндричного механізму замка на дверях побутового приміщення, а також сліди віджимів замків на дверях кладових кімнат, що знаходяться на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_2 . На підлозі виявлено та вилучено частину циліндрового механізму замка та сумку з інструментами і мобільним телефоном марки «MEIZU».

Відповідно до протоколу огляду мобільного телефону «MEIZU» від 22 лютого 2021 року встановлено, що в ньому наявна сім карта оператора «Водафон» НОМЕР_1 . При увімкненні у списку контактів виявлено запис «андрюха» із номером телефону НОМЕР_2 , а також переписку у месенджері «Вайбер».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29 квітня 2021 року потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 за формою та рисами обличчя як особу, яка 22 січня 2021 року проникла до приміщення за адресою: АДРЕСА_2, та викрала його особисті речі.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2021 року потерпілий ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, на місці події відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що 22 січня 2021 року близько 03:00 побачив світло у нежитловому приміщенні, де він проживав, та невідомого чоловіка, який стояв після чого почав тікати по коридору. Під час втечі вказаний чоловік загубив сумку чорного кольору з інструментами та мобільним телефоном. Потім потерпілий виявив відсутність грошових коштів в сумі 5 000 грн та особистих документів.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29 квітня 2021 року свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 за формою та рисами обличчя як особу, з якою 09 січня 2021 року випивав та обмінявся номерами телефонів.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/9795-ТР від 16 березня 2021 року циліндровий механізм замка зламано шляхом дії на зовнішню поверхню корпусу знаряддям зламу, що призвело до розламу в місці розміщення для гвинта.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13 квітня 2021 року свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 як знайомого, котрий зазвичай носив сумку, схожу на ту, що була вилучена на місці події.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно.

Доводи обвинуваченого про те, що він не був на місці події та не вчиняв правопорушення, спростовуються сукупністю зібраних в матеріалах справи доказів, зокрема протоколом слідчого експерименту та протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_6 на місці події відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення, повідомив, що бачив крадія, при цьому впізнав обвинуваченого, як особу, котра вчинила злочин та втекла з місця події, протоколом огляду місця події, відповідно до якого на місці події виявлено належний обвинуваченому мобільний телефон та сумку з інструментами, які обвинувачений загубив, коли тікав від потерпілого.

Показання обвинуваченого, що мобільний телефон він давно загубив і про його долю йому не було відомо, суд вважає недостовірними та направленими на уникнення відповідальності за вчинене.

Сума викрадених у потерпілого коштів підтверджується даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , підстав недовіряти яким у суду немає.

Доводи захисника про те, що з дня повідомлення ОСОБА_3 про підозру і до направлення обвинувального акта до суду закінчились строки досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_3 складено 24 лютого 2021 року. Цього ж дня, 24 лютого 2021 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_3 18 березня 2021 року досудове розслідування було відновлено. 13 травня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. 14 травня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду.

Враховуючи викладене, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав для закриття кримінального провадження, суд не вбачає.

5.Мотиви зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, суму грошових коштів, яку викрав обвинувачений, дані про особу обвинуваченого, котрий, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість повторно вчинив крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року, остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід визначити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 відбуває покарання за попереднім вироком, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, з покаранням, призначеним вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 06 травня 2025 року.

У строк покарання зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року.

Речові докази:

вилучений під час огляду місця події мобільний телефон «MEIZU», повернути обвинуваченому;

вилучену на місці події сумку з інструментами, які були знаряддям вчинення правопорушення, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1