Справа № 584/645/25
Провадження № 1-кп/584/184/25
В И Р О К

Іменем України

01.07.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000137 від 26 травня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Золотий Потік Бучанського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, освіта професійно-технічна, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

26 травня 2025 року об 11 год. 19 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення Путивльської міської ради, розташованого по ву.Князя Володимира. 50 у м.Путивль Конотопського району Сумської області, де на першому поверсі під металевими сходинками, помітив дамський велосипед марки «Україна», зеленого кольору, який належав потерпілій ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_4 зрозумів, що на першому поверсі немає сторонніх осіб та велосипед перебуває без нагляду, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, таємно, умисно, з корисливою метою, викрав належний ОСОБА_6 дамський велосипед марки «Україна», вартістю 3685 грн. 60 коп.

В подальшому ОСОБА_4 вивів велосипед на вулицю та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

29 травня 2025 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, в якій зазначила, що шкода їй відшкодована, справу просила розглядати у її відсутність, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, які обтяжують покарання, не вбачається.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, вчинив тяжкий злочин, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ у справі - велосипед марки «Україна», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , слід дозволити використовувати на власний розсуд.

Понесені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №69 від 27 травня 2025 року в сумі 424 грн. 08 коп., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2025 року між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000137 від 26 травня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ у справі: велосипед марки «Україна», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - дозволити використовувати на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 424 грн. 08 коп. (чотириста двадцять чотири гривні вісім копійок).

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1