КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3976/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року,

за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року залишено без задоволення клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002206 від 31.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, заступник начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подала апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, що було вилучене 06.05.2025 року за результатами проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 та яке належить та перебуває у власності, користуванні, розпорядженні ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки та моделі: «IPhone 15Рrо», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_1 , та ОСОБА_8 , а саме - мобільний телефон марки: «IPhone», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки: «IPhone», рожево-золотистого кольору, який розміщується у чохлі темного кольору, мобільний телефон марки: «IPhone», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки: «IPhone», який розміщується у прозорому чохлі, грошові кошти, купюрами, схожими на долар США, номінальною вартістю 100 доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) купюр, всього 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, грошові кошти зовні схожі на гривні, номіналом: 500 гривень - 292 купюри, 200 гривень - 1 купюра, 100 гривень - 1 купюра, 50 гривень - 1 купюра, 20 гривень - 1 купюра, всього 146 370 гривень. Грошові кошти, схожі на Євро, номіналом: 500 Євро - 5 купюр, 200 Євро - 36 купюр, 100 Євро - 9 купюр, 50 Євро - 174 купюр, всього 19 320 Євро. Грошові кошти схожі на долар США, номіналом: 100 доларів США - 400 купюр, 50 доларів США - 14 купюр, всього 40 700 доларів США - джерело походження яких невідомо та на які не надано доказів правомірності їх походження.

В апеляційних скаргах прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що під час ухвалення рішення, судом в достатній мірі не враховано обставини та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, які суд повинен враховувати під час вирішення питання про арешт майна, які можуть вплинути на забезпечення дієвості кримінального провадження.

Так, однією з підстав відмови у задоволенні клопотання прокурора слідчим суддею зазначено, що «прокурором на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням долучених доказів, не доведено існування правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, та не надано доказів, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Водночас стороною захисту надано належні та допустимі докази законності походження коштів, вилучених у ОСОБА_8 , а саме, що кошти є доходом від здійснення підприємницької діяльності. При цьому, розмір отриманого доходу в рази перевищує суму вилучених коштів».

При цьому, прокурор зазначає, що стороною обвинувачення не оспорюється той факт, що ОСОБА_8 є фізичною особою-підприємцем. У той же час, у сторони обвинувачення є підстави стверджувати, що під виглядом надання юридичних послуг з реєстрації, перереєстрації юридичних осіб, фактично ОСОБА_8 за грошові кошти, за безпосередньої участі своєї дружини ОСОБА_9 , яка є діючим нотаріусом, здійснює діяльність із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності.

Тому, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що саме ця незаконна діяльність є джерелом отриманих ОСОБА_8 доходів, а тому грошові кошти, отримані від такої діяльності, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 164 КПК України одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, а отже відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Стосовно мобільних телефонів, вилучених під час обшуку, прокурор вказує, що слідчим суддею зазначено, що «переписка, яка в ньому міститься, щодо реєстрації юридичних осіб не доводить обставини, що є предметом досудового розслідування, оскільки такі документи відносяться до нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами відповідно до переліку, передбаченого ст. 34 Закону України «Про нотаріат».

Однак, на думку прокурора, таке обґрунтування слідчого судді взагалі є абсурдним, адже орган обвинувачення стверджує, що роль ОСОБА_9 у цій злочинній схемі саме полягає у вчиненні нотаріальних дій по реєстрації підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності, і переписка, огляд якої зроблено навіть поверхнево, підтверджує ці обставини.

Крім того, прокурор посилається на те, що слідчий суддя фактично вийшов за межі власних повноважень, зазначаючи у своєму рішенні, що вилучені речі, зокрема телефони і грошові кошти, не є речовими доказами у кримінальному провадженні, адже згідно положень діючого кримінально процесуального законодавства рішення про визнання тієї чи іншої речі (документа) речовим доказом у справі приймається слідчим або прокурором, при встановленні відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

27.05.2025 року від представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких адвокат просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, посилаючись на те, що Печерським районним судом міста Києва при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано усіх норм чинного КПК України, а відтак законно та обґрунтовано відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання прокурор не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання її повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0002206, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024 року за фактом привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах, легалізації (відмиванні) коштів, одержаних злочинним шляхом та внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей та їх подання для проведення такої реєстрації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205? КК України.

Досудовим розслідуванням установлено функціонування групи осіб, які діючи за попередньою змовою, організували діяльність із здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності. Такі дії учасників групи спрямовані на вчинення пособництва іншим особам у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із залученням підконтрольних їм та ними створених юридичних осіб, з метою їх використання для проведення вдаваних господарських операцій, підозрілих фінансових операцій, для подальшого здійснення легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року у справі №757/18848/25-к клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 задоволено частково, надано дозвіл групі слідчих у кримінальному провадженні № 0002206 від 31.10.2024 року на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукування речей та предметів, зокрема: - документів (оригінали, копії, електронні примірники, проекти документів) щодо реєстрації суб`єктів господарської діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Терра ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» (), інших суб`єктів господарської діяльності, до функціонування яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (засновницькі та статутні документи, зокрема: письмові рішення засновників (учасників) про створення СГД, письмові рішення засновників (учасників) про внесення будь-яких змін до складу та діяльності СГД, статут СГД); - документів (оригінали, копії, електронні примірники, проекти документів) щодо здійснення фінансово-господарської діяльності суб`єктами підприємницької діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Терра ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» () інших суб`єктів підприємницької діяльності, до функціонування яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (засновницькі та статутні документи, зокрема: документів щодо продажу, постачання товарів (договори, угоди, контракти, додаткові угоди, та додатки до них, доповнення та специфікації), видаткові накладні, податкові накладні, рахунки - фактури, платіжні доручення, банківські виписки, які підтверджують сплату за товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги, акти приймання-передачі, акти виконаних робіт, листування, доручення (довіреності), документів на продукцію/товар (ліцензії, дозволи, сертифікати відповідності), товарно-транспортні накладні, документів податкового обліку, податкової, фінансової та статистичної звітності, документів щодо отримання сертифікатів кваліфікованого електронного підпису та печатки товариства, чорнових записів, копій документів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності та інші документи, які стосуються ведення господарської діяльності тими чи іншими юридичними особами; актів, документів складського обліку, зберігання товарів, договорів оренди транспортних засобів, договорів щодо надання послуг з перевезення товарів, документів щодо купівлі-продажу/оренди офісних, складських та інших приміщень (договори, додатки до них, акти приймання-передачі, платіжні доручення, акти звіряння взаєморозрахунків); документів щодо відкриття/закриття банківських рахунків, засобів доступу до банківських рахунків, що використовуються для переказу коштів, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу; листування з органами Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України, Державної митної служби України та іншими органами державної влади та місцевого самоврядування - документів у яких містяться особисті відомості (дані) наступних осіб, зокрема: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , інших третіх (сторонніх) осіб (копії, оригінали, електронні примірники);

- документи, чорнові записи, блокноти, записники, інші предмети, що містять відомості, записи, друкований текст із відомостями про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також містять вільні зразки почерку та підписів наступних осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 ; - довіреностей кладених між: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та третіми особами, яких уповноважено представляти інтереси перелічених вище осіб, а також довіреностей від третіх (сторонніх) осіб на укладених між третіми (сторонніми) особами на представництво інтересів та вчинення дій; - печатки/штампи суб`єктів господарської діяльності: ТОВ «Проскай» (), ТОВ «Тера ВВВ» (), ТОВ «Стреймаст» () інших суб`єктів господарської діяльності до діяльності яких не мають відношення наступні особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та які не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , факсиміле особистих підписів третіх (сторонніх) осіб, кліше; - комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, планшетів, моноблоків (настільні ПК), ноутбуків, носіїв електронної інформації (флеш карти, будь-якого формату, USB - носії, носії на жорстких магнітних дисках, носії на твердотілих дисках, зовнішні переносні пристрої зберігання інформації), мобільних терміналів, сім-карт та картоутримувачів у яких містяться відомості, інформація та листування про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, шляхом зняття копії інформації з них. В іншій частині клопотання - відмовлено.

06.05.2025 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено:

- тримач від сім карт НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та серійний номер НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;

- військово-обліковий документ НОМЕР_8, виданий на ім`я ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розписка № 5367 видана ОСОБА_21 довідка №1373 від 30.12.24 ВЛК на особу ОСОБА_21 1978 року народження;

- наказ № 2-н від 15.01.24, № 7-к від 02.05.24, № 7-н від 02.05.24, довідка вх. 3 від 02.05.24 видана ТОВ «Дитячий Садок та початкова школа «Па Малюк Київ» на особу ОСОБА_8 ;

- наказ № 510 від 26.12.2023 р. Волинська обласна військова адміністрація на особу ОСОБА_8 , лист від 29.12.2023 р. БО «Благодійний Фонд «Разом у майбутнє ЮА» на особу ОСОБА_8 , анкета заява «Волонтера ОСОБА_8 », договір на проведення волонтерської діяльності від 06.12.2023 р.

- мобільний телефон Iphone IMEI НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Iphone рожево-золотистого кольору з чохлом темного кольору;

- мобільний телефон Iphone IMEI НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone в чохлі прозорого кольору - Iphone 15 PRO IMEI НОМЕР_1 (мобільний телефон);

- виписка з картки амбулаторного хворого - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 06.12.2024 на 1 арк. та від 11.09.2024 на 1 арк., спільно з грошовими коштами, купюрами схожими па долар США, номінальною вартістю 100 доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) купюр. Всього 5 000 (п`ять тисяч) доларів США;

- грошові кошти зовні схожі па гривні, номіналом: 500 гривень - 292 купюри, 200 гривень - 1 купюра, 100 гривень - 1 купюра, 50 гривень - 1 купюра, 20 гривень - 1 купюра. Всього 146 370 гривень. Схожі на Євро, номіналом: 500 Євро - 5 купюр, 200 Євро - 36 купюр, 100 Євро - 9 купюр, 50 Євро - 174 купюр. Всього 19 320 Євро. Схожі на долар США, номіналом: 100 доларів США - 400 купюр, 50 доларів США - 14 купюр. Всього 40 700 доларів США.

07.05.2025 року заступник начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002206 від 31.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471 від 10.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205? КК України, за обвинуваченням ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_26 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205? КК України встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, ОСОБА_23 , будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , незаконно заволоділа електричною енергією для врегулювання небалансів у розмірі 19280,226 МВт*год. на загальну суму 39 207 283,82 грн., яка, без розрахунку за її отримання постачалась відповідно до договору кінцевому споживачу та, у такий спосіб, привласнила грошові кошти, отримані від кінцевого споживача в сумі 20 352 758,32 грн. за поставлену електричну енергію.

Внаслідок зазначених протиправних дій державі в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» заподіяно майнову шкоду на загальну суму 39 207 283,82 грн., що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України, неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

Для вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень організатори зазначеного протиправного механізму використовували суб`єкт господарської діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра ВВВ» (код у ) (далі - ТОВ «Терра ВВВ»).

Разом із тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вчинення зазначених кримінальних правопорушень супроводжувалися учиненням інших злочинів, зокрема, встановлено, що з метою приховання своєї участі у вчиненні правопорушень двічі було здійснено «вдаваний» продаж корпоративних прав ТОВ «Терра ВВВ» та «фіктивно» змінено директорів, які підбиралися із числа осіб, що фактично перебували у скрутному матеріальному становищі та не мали на меті здійснювати реальну фінансово-господарську діяльність Товариства.

Зокрема, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 30.04.2020 року, ОСОБА_26 , перебуваючи в м. Києві (більш точного місця перебування органом досудового розслідування встановити не представилося можливим), отримала пропозицію від ОСОБА_5 , який раніше неодноразово робив такі пропозиції ОСОБА_26 та який діяв в інтересах ОСОБА_23 , за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень стати номінальним засновником (учасником) та директором юридичної особи: ТОВ «Терра ВВВ» (код у ), без наміру здійснювати ОСОБА_26 господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю.

Отримавши зазначену пропозицію, ОСОБА_26 усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих їй ОСОБА_5 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, погодилась на відповідну пропозицію.

У подальшому, ОСОБА_26 надала ОСОБА_5 свої дані та реквізити її особистих документів (копії), з метою їх використання під час підготовки проектів документів, необхідних для проведення державної реєстрації юридичної особи - ТОВ «Терра ВВВ», у свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передав відповідні дані та реквізити документів (копії) ОСОБА_23 .

При цьому, ОСОБА_26 , надаючи згоду передати та використати відомості та копії документів, які містять її персональні дані для складання реєстраційних документів, розуміла, що вона надає їх для внесення неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу: ТОВ «Терра ВВВ», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки фактично засновником (учасником) та директором вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарську діяльність будуть здійснювати інші особи.

Надалі, ОСОБА_26 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей стосовно реєстрації змін до відомостей про юридичну особу: ТОВ «Терра ВВВ», визначення ОСОБА_26 його засновником (учасником) та призначення директором, 03.05.2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, остання перебуваючи у м. Києві, неподалік від ТЦ «Колібріс», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, за вказівкою ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_23 , звідки автомобілем останньої вони попрямували до офісу за місцем здійснення діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_27 , що за адресою: 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 32-В, де ОСОБА_26 в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_27 підписала отримані від ОСОБА_23 , попередньо складені за невстановлених обставин акт приймання-передачі частки у статутному капіталі юридичної особи: ТОВ «Терра ВВВ» від 03.05.2020 року, в якому містились відомості про те, що ОСОБА_26 прийняла частку номінальною вартістю 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що складає 100 (сто) % у Статутному капіталі ТОВ «Терра ВВВ».

Після перереєстрації ТОВ «Терра ВВВ» на ім`я ОСОБА_26 та призначення її на посаду директора Товариства, остання не здійснювала підприємницьку діяльність, не укладала угоди фінансово-господарського характеру, не здійснювала управління банківськими рахунками, не розпоряджалася грошовими коштами, які перебували на рахунках товариства, не користувалася печаткою підприємства, при цьому реєстраційні, установчі документи та печатку Товариства від ОСОБА_23 не отримувала, що у свою чергу надало змогу останній фактично керувати вказаною юридичною особою, вчиняти правочини та дії фінансового характеру від імені ОСОБА_26 , як директора та засновника Товариства, зокрема: складати від імені ОСОБА_26 , як директора підприємства необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, додаткові угоди до договорів, акти приймання наданих послуг, податкові накладні, податкову звітність та інші документи), звітні документи та, відповідно, надало змогу перераховувати грошові кошти без фактичного здійснення господарської діяльності Товариством. Використовуючи вказані документи, ОСОБА_23 , діючи від імені ОСОБА_26 , як директора ТОВ «Терра ВВВ», у подальшому, вчинила інші кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Після вчинення всіх необхідних, на думку ОСОБА_23 дій, направлених на заволодіння чужим майном, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин 15.03.2021 року забезпечила укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Терра ВВВ» між ОСОБА_26 та іншою особою, яка не мала наміру займатися фінансово-господарською діяльністю вказаного підприємства - ОСОБА_28 , який відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «Терра ВВВ» № 9, призначив себе на посаду директора та змінив адресу реєстрації Товариства на Донецька область, м. Маріуполь, Центральний район, пр-т Будівельників, 92.

При цьому від імені покупця ОСОБА_28 виступали особи за довіреністю, а саме: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Враховуючи встановлені обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_23 вчинили інкриміновані їм злочини, діючи групою осіб за попередньою змовою із іншими невстановленими досудовим розслідуванням співучасниками.

Матеріали досудових розслідувань стосовно зазначених невстановлених осіб, які причетні до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень виділені в окреме кримінальне провадження за № 0002206 від 31.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205? та ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час проведення досудового розслідуванням встановлено функціонування групи осіб, які діючи за попередньою змовою, організували діяльність із здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності. Такі дії учасників групи спрямовані на вчинення пособництва іншим особам у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із залученням підконтрольних їм та ними створених юридичних осіб, з метою їх використання для проведення вдаваних господарських операцій, підозрілих фінансових операцій, для подальшого здійснення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом

Як вбачається з клопотання прокурора, метою накладення арешту на грошові кошти та мобільні телефони є збереження речових доказів.

Прокурор зазначила, що до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 от. 205 і та ч. 3 ст. 209 КК України, причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_8 , діючи спільно з іншими особами, налагодив протиправний механізм із надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань, документального прикриття безтоварних операцій підприємствам реального сектору економіки України, шляхом переведення безготівкових коштів у готівку, до того ж останній надає вказівки щодо вчинення реєстраційних дій суб`єктів господарської діяльності та забезпечує загальну координацію дій усіх учасників групи.

Враховуючи зазначене, 06.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено до кімнати зберігання речових доказів ГСУ НП України, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 1, наступні речі/предмети, зокрема:

- тримач від сім карт НОМЕР_4 та НОМЕР_5 та серійний номер НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ;

- військово-обліковий документ НОМЕР_8, виданий на ім`я ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розписка № 5367 видана ОСОБА_21 довідка №1373 від 30.12.24 ВЛК на особу ОСОБА_21 1978 року народження;

- наказ № 2-н від 15.01.24, № 7-к від 02.05.24, № 7-н від 02.05.24, довідка вх. 3 від 02.05.24 видана ТОВ «Дитячий Садок та початкова школа «Па Малюк Київ» на особу ОСОБА_8 ;

- наказ № 510 від 26.12.2023 р. Волинська обласна військова адміністрація на особу ОСОБА_8 , лист від 29.12.2023 р. БО «Благодійний Фонд «Разом у майбутнє ЮА» на особу ОСОБА_8 , анкета заява «Волонтера ОСОБА_8 », договір на проведення волонтерської діяльності від 06.12.2023 р.

- мобільний телефон Iphone IMEI НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Iphone рожево-золотистого кольору з чохлом темного кольору;

- мобільний телефон Iphone IMEI НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone в чохлі прозорого кольору - Iphone 15 PRO IMEI НОМЕР_1 (мобільний телефон).

- виписка з картки амбулаторного хворого - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 06.12.2024 на 1 арк. та від 11.09.2024 на 1 арк., спільно з грошовими коштами, купюрами схожими па долар США, номінальною вартістю 100 доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) купюр. Всього 5 000 (п`ять тисяч) доларів США.

- грошові кошти зовні схожі па гривні, номіналом: 500 гривень - 292 купюри, 200 гривень - 1 купюра, 100 гривень - 1 купюра, 50 гривень - 1 купюра, 20 гривень - 1 купюра. Всього 146 370 гривень. Схожі на Євро, номіналом: 500 Євро - 5 купюр, 200 Євро - 36 купюр, 100 Євро - 9 купюр, 50 Євро - 174 купюр. Всього 19 320 Євро. Схожі на долар США, номіналом: 100 доларів США - 400 купюр, 50 доларів США - 14 купюр. Всього 40 700 доларів США.

Також прокурор зазначила, що 06.05.2025 року постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002206.

Вказані мобільні телефони містять інформацію (файли/контакти), яка може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є доказом кримінального правопорушення, тому були вилучені під час проведення вказаного обшуку.

Вилучені предмети та речі, є доказом кримінального правопорушення та матеріальними об`єктами кримінально протиправних дій, оскільки були предметами, засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підставою накладення арешту є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування наступним майном, зокрема: мобільним телефоном марки: «IPhone», ідентифікуючі дані пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_2 , мобільним телефоном марки: «IPhone», рожево-золотистого кольору, який розміщується у чохлі темного кольору, мобільним телефоном марки: IPhone», ідентифікуючі дачі пристрою: ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільним телефоном марки: «IPhone», який розміщується у прозорому чохлі, грошовими коштами, купюрами схожими на долар США, номінальною вартістю 100 доларів США у кількості 50 (п`ятдесят) купюр. Всього 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, грошовими коштами зовні схожими на гривні, номіналом: 500 гривень - 292 купюри, 200 гривень 1 купюра, 100 гривень - 1 купюра, 50 гривень - 1 купюра, 20 гривень - 1 купюра. Всього 146 370 гривень. Схожих на Євро, номіналом: 500 Євро - 5 купюр, 200 Євро - 36 купюр, 100 Євро - 9 купюр, 50 Євро - 174 купюр. Всього 19 320 Євро. Схожих на долар США, номіналом: 100 доларів США - 400 купюр, 50 доларів США - 14 купюр. Всього 40 700 доларів США, щодо яких існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом.

У клопотанні прокурор зазначила, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою використання вказаних речей під час проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, у органу досудового розслідування виникла необхідність у збереженні зазначених речових доказів та відповідно накладення на нього арешту.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року залишено без задоволення клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002206 від 31.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, з підстав недоведеності відповідності майна ознакам речових доказів у кримінальному провадженні.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, прокурор у клопотанні посилалась на необхідність збереження даного майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування майно, на яке прокурор просила накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів.

Так, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що грошові кошти є предметом, доказом злочину, набуті злочинним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Крім цього, до матеріалів клопотання додана постанова слідчого від 06.05.2025 року про визнання речовими доказами майна, вилученого 06.05.2005 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана постанова слідчого не містить відомостей щодо визнання речовими доказами мобільних телефонів та грошових коштів, які були вилучені 06.05.2025 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на які прокурор просить накласти арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурор не навела у клопотанні та не надала жодного належного і допустимого доказу, що вилучене під час обшуку майно дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

На противагу стороною захисту було надано слідчому судді докази того, що законним володільцем грошових коштів, що були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 є ФОП ОСОБА_8 , зокрема, такими доказами є податкові декларації платника єдиного податку, поданих ФОП « ОСОБА_8 », до ДПС України за період 2019-2025 років, загальний дохід за якими суттєво перевищує суму вилучених коштів під час обшуку.

На переконання колегії суддів, відповідні декларації є свідченням того, що ФОП « ОСОБА_8 » здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи дію презумпції права власності ОСОБА_8 на грошові кошти, що підтверджено належними доказами, а також відсутність беззаперечних доказів щодо її спростування, обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що клопотання прокурора в цій частині є недоведеним, а тому задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про наявність підстав для накладення арешту на вилучені телефони слідчий суддя врахував, що переписка, яка в ньому міститься, щодо реєстрації юридичних осіб, не доводить обставини, що є предметом досудового розслідування, оскільки такі документи відносяться до нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами відповідно до переліку, передбаченого ст. 34 Закону України «Про нотаріат».

Предметом досудового розслідування є здійснення реєстраційних дій, пов`язаних із створенням підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, внесенням змін до статутних документів, складу учасників, призначенням та зміною керівників таких осіб та їх припинення без наміру ведення реальної господарської діяльності.

Документи, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, передбачені ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи (ч. 3 ст. 29 цього Закону).

З урахування викладеного вище, правильним є висновок слідчого судді про те, що вилучені мобільні телефони у даному випадку не є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання про арешт майна не містить, та органом досудового розслідування не надано доказів того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме мобільні телефони та грошові кошти, які були вилучені 06.05.2025 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , може бути речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002206 від 31.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Крім того, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, прокурор не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника такого майна потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На переконання колегії суддів, арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладений за обставин, викладених у клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, відтак, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що вилучені мобільні телефони та грошові кошт отримані кримінально-протиправним шляхом, є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не спростовують правильності висновків слідчого судді, оскільки відомостей на підтвердження вказаних обставин матеріали клопотання не містять і таких відомостей не надано прокурором під час апеляційного розгляду справи.

Інші доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, зважаючи на непідтвердження цих доводів прокурора належними та допустимими доказами.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, з підстав недоведеності прокурором того, що дане майно відповідає критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4