Справа №705/2594/25
1-в/705/239/25 УХВАЛА
15 травня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України № 3886-ІХ від 09.08.2024, приведення вироку відповідно до вимог чинного законодавства та звільнення від подальшого відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив суд у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закону України № 3886-ІХ, переглянути його кримінальну справі з приводу застосування до нього вищевказаного закону за ст. 185 КК України та звільнити його від подальшого відбування покарання, враховуючи відбуту частину покарання як достатню та остаточну.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив його клопотання задовольнити та у зв`язку з набуттям чинності Закону України № 3886-ІХ привести вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 у відповідність до вимог чинного законодавства.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд звільнити ОСОБА_3 від покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 за вчинення 06.04.2022 таємного викрадення майна на суму 1486 грн, так як розмір шкоди, заподіяний вказаними діяннями, не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2022 становив 2481 грн. Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації іншого злочину немає, караність за його вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, ОСОБА_3 призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, просив покарання, визначене за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 залишити без змін.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишено без змін. Строк відбування покарання рахується з моменту вступу вироку в законну силу. Зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 12.04.2022 по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 щодо ОСОБА_3 залишено без змін.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 06.04.2022 на загальну суму 1486 грн та 12.04.2022 на загальну суму 4998 грн.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2022 ця сума становила 2481 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілому магазину «АТБ-маркет» магазин «Продукти-1368» на загальну суму 1486 грн, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 06.04.2022 на загальну суму 1486 грн та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Водночас встановлено, що кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки майна 12.04.2022 на загальну суму 4998 грн за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 не усунута.
На цих підставах ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду за фактом крадіжки майна 12.04.2022 на загальну суму 4998 грн, та у зв`язку з тим, що вказаним вироком призначене ОСОБА_3 покарання за вказане кримінальне правопорушення є мінімальним, призначене засудженому покарання за вироком у виді 5 років позбавлення волі необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року у справі № 711/1733/22 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.
Виключити з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 06.04.2022 на загальну суму 1486 гривень та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цим епізодом у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду за фактом крадіжки майна 12.04.2022 на загальну суму 4998 гривень.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1