Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3857/25
номер провадження 1-кс/695/1005/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пристроми Бориспільського району Київської області, освіта повна загальна середня, пенсіонера, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, фактично мешкаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2025 о 12 год. 48 хв. зі служби «102» до чергової служби Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 про те, що в Золотоніському районі Черкаської області втрачено зв`язок із сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і на сьогоднішній день його місце знаходження невідоме .

При виїзді СОГ було встановлено, що 17.08.2025 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у кухні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , під час сварки, яка виникла на побутовому ґрунті, діючи умисно, з метою позбавлення життя людини, наніс удари кухонним ножем в область шиї, грудної клітки спереду та голови потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: 5 ран шиї, 6 ран грудної клітки, з яких 4 рани проникаючі в грудну клітку, розрізу в ділянці правого передсердя та 4 проникаючих ушкоджень в ділянку серця, 1 рани в лобній ділянці голови, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_9 помер на місці.

30.08.2025 у домоволодінні по АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, у ході якого у кухні будинку виявлено і вилучено: труп ОСОБА_9 , 6 скляних пляшок (скляну пляшку «Власна марка» об`ємом 0,5л., скляну пляшку «Хортиця» об`ємом 0,5л., скляну пляшку «Власна марка» об`ємом 0,5л., три скляні пляшки «Пшенична» об`ємом 0,5л.), ковдру, два рушники, шорти, подушку, серветку, рештки одягу з плямами РБК, дві вирізки з крісла з плямами РБК, змиви з ручок вхідних дверей, дві чашки, чотири чарки, ніж складний, що має напис «440Steel» з плямами РБК, сокиру, молоток, змив РБК з підлоги, змив РБК з порогу, пару кросівок, телефон «Xiaomi redmi9» з чолохлом синього кольору з SIM-картою НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP №1235316; мобільний телефон NOMI, який поміщено до сейф-пакету PSP №1235312, телефон «Nokia» без SIM-карти, який поміщено до сейф-пакету PSP1235314.

30.08.2025 відомості за даним фактом відділенням СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

31.08.2024 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, фактичний час затримання - 2 година 52 хвилини.

31.08.2025 о 16 - 24 год. ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного, останній свою вину визнав, у вчиненому кримінальному правопорушенні, але вказав, що позбавляти життя потерпілого він не хотів, проте свій гнів не зміг утримати.

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, а враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення в умовах оголошеного воєнного стану, вважаю, що не обрання йому найсуворішого запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до пятнадцяти років, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

- ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в с. Шрамківка Золотоніського району Черкаської області, в тому ж населеному пункті, де проживає безпосередній свідок події ОСОБА_11 , якій він вже наказав не повідомляти нікому про дану події. Отже ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідка, шляхом тиску, вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останньою раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі надалі вчинятиме інші злочини проти життя та здоров`я осіб, оскільки офіційно не працює, зловживає алкоголем, раніше ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.07.2015, справа № 372/2710/15-5 відносно ОСОБА_5 застосовувалися примусові заходи медичного характеру примусове лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Враховую наведене застосування тримання під вартою є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення тяжких злочинів який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкоголем не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, так як є уродженцем іншої області та тривалий час проживав там, а саме: с. Пристроми Бориспільського (колишній Переяслав-Хмельницького) району Київської області, на даний час проживав без реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а тому може проживати в іншому місці, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої, передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків, враховуючи, що підозрюваний не має доходу та зловживає алкоголем.

Таким чином, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

З огляду на викладене, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, при цьому, враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та просили суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід, з урахуванням наявності обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наполягав, що під час затримання та тримання в місці попереднього ув"язнення до нього насильство з боку представників уповноважених органів не застосовувалось.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 просив відмовити у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просив провести підозрюваному ОСОБА_5 медичне обстеження, оскільки вважає, що ОСОБА_5 має щось красне під оком.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 30.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

31 серпня 2025 року о 02 год. 52 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

31 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обгрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події по АДРЕСА_4 від 30.08.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 31.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.08.2025; лікарським свідоцтвом про смерть за № 238 від 31.08.2025, виданим Золотоніським міжрайонним відділенням Черкаського обласного бюро СМЕ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об"єктивно зв"язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв"язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обгрунтованою.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить не лише вагомість доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, але і відсутність у ОСОБА_5 міцних та сталих соціальних зв`язків.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки існує об`єктивний ризик того, що ОСОБА_5 шляхом вмовлянь або погроз може вплинути на них, з метою зміни показань або змусити їх надавати неправдиві показання у кримінальному провадженні, для уникнення ним кримінальної відповідальності. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що станом на теперішній час допитані свідки надали показання, якими підтверджується вина ОСОБА_5 . З метою уникнення відповідальності останній може незаконно впливати на них з метою надання неправдивих показань органу слідства та суду.

Разом з цим, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. З вказаного випливає, що надані потерпілими та свідками під час досудового розслідування показання повинні бути надані останніми також і суду, а зважаючи, що такі докази як показання потерпілих та свідків мають значну вагу за даним провадженням, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний як особисто, так і через інших осіб може вплинути на потерпілих та свідків з метою змусити відмовитись від дачі показань або змінити їх при надані суду під час розгляду справи по суті.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 може впливати на свідків з метою змусити їх змінити показання, відмовитися давати показання та співпрацювати з слідством для уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними та необгрунтованими наявність існування таких ризиків, як можливість підозрюваним ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях.

На думку слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не може доводитися лише припущеннями з огляду на вчинене кримінальне правопорушення, зокрема і його тяжкість, без наведення фактів стосовно особи та поведінки підозрюваного, яка дає підстави для тверджень про існування цього ризику. Крім того, слідчий у клопотанні обмежився лише загальним зазначенням існування цього ризику. Розглядаючи наявність та обґрунтованість існування цього ризику слідчий суддя також враховує і особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Варто зауважити, що метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При цьому слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати слідству, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Отже, на думку слідчого судді, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000986 від 30.08.2025, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, що слідчому судді не надано відомостей про стан здоров`я ОСОБА_5 , який унеможливлював тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора та неможливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000986 від 30.08.2025, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, а до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м"які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для застосування до підозрюваного більш м"яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, слідчий суддя не вбачає.

Щодо клопотання сторони захисту про призначення судово-медичного обстеження підозрюваного слідчий суддя зазначає наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно ч. 6 ст.206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно ч.7 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Згідно ч.8 ст.206 КПК України слідчий суддя має право не вживати дій, зазначених у частині шостій цієї статті, якщо прокурор доведе, що ці дії вже здійснені або здійснюються.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 наполягав, що під час затримання та тримання в місці попереднього ув"язнення до нього насильство з боку представників уповноважених органів не застосовувалось, тілесні ушкодження ніхто йому не наносив. На теперішній час будь-які тілесні ушкодження на його тілі відсутні.

Крім цього, слідчий суддя встановив, що по зовнішньому вигляду ОСОБА_5 останній не має тілесних ушкоджень. Зовнішній вигляд, стан підозрюваного не дають слідчому судді підстав для обгрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в державній установі, що крім того, підтвердив у судовому засіданні підозрюваний, у зв`язку із чим клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення судово-медичного обстеження підозрюваного необхідно залишити без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 183,193-194,196, 197, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 30.08.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з моменту затримання особи з 31.08.2025 року по 29.10.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 04 вересня 2025 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1