Справа № 750/3947/25
Провадження № 1-кп/750/405/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відоконференції у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 01 лютого 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Балта, Балтського району Одеської області, не працюючого, не одруженого, з середньою базовою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

01 лютого 2025 року, близько 08 год. 45 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступив у попередню змову з невстановленою слідством особою, відомості щодо якої виділені у окреме кримінальне провадження, яка здійснила дзвінок на стаціонарний телефон, а через деякий час і на мобільний телефон ОСОБА_6 , в ході розмови невстановлена слідством особа, відомості щодо якої виділені у окреме кримінальне провадження, представилася соціальним працівником ОСОБА_7 та повідомила, що потрапила в аварію, а тому їй потрібні кошти на операцію, які зможе забрати її брат.

В подальшому, через деякий час, 01 лютого 2025 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 шляхом обману отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 109 000 грн, після чого залишив приміщення квартири.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, відомості щодо якої виділені у окреме кримінальне провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_6 , заволоділи належними їй грошовими коштами на загальну суму 109 000 грн, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердив викладене в обвинувальному акті щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що на початку 2025 року йому зателефонував знайомий та запропонував роботу, а саме він повинен був приїхати в м.Чернігів за вказаною адресою та забрати гроші. 01 лютого 2025 року він приїхав за вказаною йому адресою та забрав у бабусі 109 000 грн. Потерпілій сказав, що зараз повернеться. Знайомий який запропонував дану роботу сказав, щоб він взяв таксі та їхав до м.Києва. За дану роботу обіцяли 5000 грн. Шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі та вибачився перед нею.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, надані суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, учасниками судового розгляду не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, згідно наявних даних, що він раніше судимий в силу ст. 89 КК України, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неодружений, має постійне місце проживання та місце реєстрації, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обставину, що обтяжує його покарання, досудову доповідь надану суду органом пробації, - рівень ризику вчинення ОСОБА_4 повторно кримінального правопорушення оцінюється, як високий, ризик небезпеки для суспільства, оцінюється як середній, на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства в його випадку є можливим, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції вказаної частини статті, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину суд вважає можливим його виправлення, з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.

Матеріальна шкода, завдана кримінальними правопорушеннями, становить 109 000 грн 00 коп. відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення потерпілій грошових коштів.

Цивільний позов не заявлявся.

У провадженні наявні документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1591 грн 80 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2025 року необхідно скасувати.

Частиною 1 ст.96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З досліджених у судовому засіданні документів вбачається що «Iphone XR» з сім картою ТОВ «лайфсел » використовувався ОСОБА_4 як засіб зв`язку із невстановленою у ході досудового розслідування особою для координації дій при вчиненні кримінального правопорушення, в звязку з чим підлягає спеціальній конфіскації.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. щоденно без дозволу прокурора або суду, з покладенням на нього обов`язків визначених в ухвалі суду від 26 березня 2025 року - залишити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 07 лютого 2025 року на мобільний телефон «Iphone XR» з сім картою ТОВ «лайфсел НОМЕР_1 », сумку чорного кольору, гаманець, банківську картку А-Банк, навушники, ОСОБА_8 , грошові кошти монетами в сумі 26 грн 50 коп. вилучені 01 лютого 2025 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 .

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: таблицю до протоколу ОМП зі слідами рук та мікрочастки на темну дактилоплівку вилучені під час проведення ОМП 01 лютого 2025 року за адресою АДРЕСА_4 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон «Iphone XR» з сім картою ТОВ «лайфсел НОМЕР_1 » примусово безоплатно вилучити у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК України;

грошові кошти в сумі 106 000 (сто шість тисяч) грн залишити в розпорядженні власника ОСОБА_6 ;

сумку чорного кольору, гаманець, банківську картку А-Банк, навушники, Power Bank, грошові кошти монетами в сумі 26 грн 50 коп. повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1