В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/25/25

02 травня 2025 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 13.11.2024 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Похівка, Богородчанського району, Івано-Франківської області, місце проживання АДРЕСА_1 , працюючого, розлученого, з середньою спеціальною освітою, який не перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в:

12 листопада 2024 року, близько 18 год 20 хв, поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, капітаном поліції ОСОБА_5 та старшим сержантом поліції ОСОБА_6 у с. Іваниківка Богородчанської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області по вул. Шевченка у кюветі було помічено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Тому, діючи на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні, який неодноразово продовжувався, та п.11 розпорядження КМУ №181-р від 24.02.2022 «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні», поліцейськими СРПП було прийнято рішення про огляд даного транспортного засобу.

Під час перевірки документів, із зовнішніх ознак ОСОБА_4 у працівників СРПП виникла підозра про перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та останньому запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння приладом газоаналізатором «АлкоФор 507».

За результатами освідчення встановлено, що водій ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому, старшим інспектором СРПП ОСОБА_5 було оформлено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння) та 124 КУпАП (Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на надання неправомірної вигоди посадовим особам Національної поліції України за невчинення ними з використанням свого службового становища дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 13.11.2024,близько 09 год 00 хв, прийшов до відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в області, що знаходиться в смт Богородчани, по вул. Шевченка, 56, Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

В подальшому, того ж ранку, близько 09 год, 09 хв, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 19 відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, поруч із поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 висловив йому пропозицію про надання неправомірної вигоди за не вчинення конкретних дій в його інтересах - за не скерування справи про адміністративне правопорушення до суду з метою уникнення ним адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи, що виконання зазначених дій входить до функціональних обов`язків останнього.

Після цього, ОСОБА_4 поклав на робочий стіл, за яким в цей момент сидів поліцейський ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 3000 тисячі гривень і таким чином надав неправомірну вигоду представнику влади.

Однак, працівник поліції ОСОБА_6 , пропозицію та обіцянку ОСОБА_4 про надання йому неправомірної вигоди не прийняв, а також від одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_4 відмовився та діючи на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», невідкладно повідомив про вказаний факт керівництво відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція надання службовій особі неправомірної вигоди, а так само наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю та пояснив, що 12.11.2024р. перебуваючи за кермом автомобіля в нетверезому стані з`їхав у кювет та пішов шукати допомогу щоб витягнути автомобіль. Коли повернувся на місце ДТП побачив працівників поліції, які склали відносно нього протокол про керування транспортним засобом у нетверезому стані за ч.1 ст. 130 КУпАП. На наступний день, він прийшов до ВП №2 смт Богородчани, зайшов в кабінет та запропонував поліцейському 3000 гривень неправомірної вигоди за не направлення матеріалів до суду та не притягнення його до відповідальності за керування автомобілем у нетверезому стані. Поліцейський відмовлявся, пояснював що надання неправомірної вигоди є кримінально карним діянням. Однак ОСОБА_4 всупереч попередження поліцейського, поклав йому на стіл 3000 гривень неправомірної вигоди, за не притягнення його до відповідальності за нетверезе керування транспортним засобом. Поліцейський викликав слідчу оперативну групу та свідків. Розкаюється у вчиненому. Просив його суворо не карати. Являється пенсіонером, однак працює та має додатковий заробіток.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та прокурор не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція надання службовій особі неправомірної вигоди, а так само наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

При призначенні покарання суд враховує, що, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який є пенсіонером, як учасник бойових дій, та працює і має додатковий заробіток, його похилий вік, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 96-1,2 та 100 КПК України.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження грошові кошти в сумі 3000 гривень, які надавались як неправомірна вигода були вилучені в ході огляду місця події та постановою слідчого від 13 листопада 2024 року визнані речовими доказами у даному кримінальному проваджені та поміщенні до банківської комірки ВП №2 (смт. Богородчани), а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України до вищевказаних грошових коштів слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати їх в дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 375, 376 КПК України суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Речовий доказ: 3 штуки DVD-R диска - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області №338/1562/24 від 14.11.2024р., скасувати.

Застосувати спеціальну конфіскацію, що полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави 3000 (три тисячі) гривень, які передано на тимчасове зберігання до банківської комірки ВП №2 (смт. Богородчани).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1