Справа № 682/429/25
Провадження № 1-кп/682/76/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 , його адвоката

ОСОБА_9

представника служби у справах дітей Улашанівської сільської ради - ОСОБА_10

представника ювенальної превенції ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута Хмельницької області кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000118 від 16.01.2025 року за обвинуваченням неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Славутського району Хмельницької області, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.11.2022 року за ст.185 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік; за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2024 року за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

Неповнолітній ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, востаннє 11.12.2024 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив повторно умисне кримінальне правопорушення.

Так, 11 січня 2025 року, близько 17.00 годин, неповнолітній ОСОБА_4 , проходячи поблизу території домогосподарства N? АДРЕСА_2 , на території вказаного домогосподарства помітив транспортний засіб - автомобіль марки «ЗАЗ Таврія», моделі «1102», червоного кольору, 1993 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , яким вирішив незаконного заволодіти.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, зайшов на територію вищевказаного домогосподарства, звідки таємно, повторно, усвідомлюючи незаконність дій, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь, за допомогою сили рук виштовхав з даної території даний автомобіль і таким чином незаконного заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ Таврія», моделі «1102», червоного кольору, 1993 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 вартістю 8242 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8 , 1990 року народження, чим спричинив для останнього майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 289 КК України.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 29.10.2024 №4024-IХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 10.11.2024 строком на 90 діб, тобто до 07 лютого 2025 року і будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення (злочин).

Так, 22.01.2025 року, близько 13.00 годин, ОСОБА_4 , з метою таємно викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_3 . Надалі, шляхом відчинення замка вхідних дверей даного будинку за допомогою ключа, якого знайшов під ковриком біля вхідних дверей, проник у вказаний житловий будинок з метою вчинення крадіжки майна.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з шафи таємно викрав грошові кошти в 400 злотих, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленого Національним банком України на 22.01.2025 року становить 4102,84 гривень, що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив для останнього майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав свою провину частково.

За першим епізодом обвинувачений ОСОБА_4 показав, що йому було відомо, що транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» моделі «1102» червоного кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 був придбаний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з якими він був знайомий.

11.01.2025 року ОСОБА_7 направив йому в Instagram повідомлення, щоб він забрав у ОСОБА_12 його автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» державний номерний знак НОМЕР_5 і перегнав до нього додому. Він прийшов до ОСОБА_12 і показав повідомлення, попросив надати йому ключі від автомобіля, на що ОСОБА_12 добровільно передав йому ключі від авто. По дорозі до будинку ОСОБА_7 у с. Кам`янка, автомобіль зламався, він зателефонував товаришу і разом з ним відтягли автомобіль до іншого чоловіка в м.Шепетівка, щоб його відремонтував. Коли автомобіль перебував на ремонті, ОСОБА_13 і хлопець ОСОБА_14 запропонували йому продати автомобіль Богдану за 100 доларів США. Він не погоджувався і говорив, що автомобіль йому не належить. Але вони його вмовили і він продав їм автомобіль, проте отримав від них лише 1000 грн. Решту грошей вони йому до цього часу не повернули.

За другим епізодом обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що з потерпілим ОСОБА_7 разом навчався в одному класі, товаришував, був у нього вдома, тому знав, де зазвичай знаходяться ключі від житлового будинку.

22.01.2025 року близько 13.00 год. він прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_7 , взяв ключ від будинку, який лежав під килимком, перед входом до будинку. Без дозволу власника відчинив вхідні двері житлового будинку, бо хотів щось викрасти, пройшов коридором до великої кімнати, викрав із кишені куртки потерпілого, яка знаходилася у шафі грошові кошти в сумі 400 злотих, а 200 злотих залишив у кишені, вийшов з будинку і пішов. Грошима розпорядився на власний розсуд. В подальшому зізнався потерпілому, що викрав в нього гроші, але до цього часу завдану йому шкоду не відшкодував.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, які досліджені судом під час судового розгляду.

Так потерпілий ОСОБА_8 за участі захисника адвоката ОСОБА_9 показав суду, що проходив військову службу в ЗСУ у військовій частині, яка знаходилася в АДРЕСА_4 . Ним за власні кошти було придбано автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» моделі «1102» червоного кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 . Зазначений автомобіль він надавав у користування ОСОБА_7 , який працював у їх військовій частині та допомагав йому. ОСОБА_4 він не знає, але одного разу він за пропозицією ОСОБА_7 ремонтував йому скутер, претензій з приводу ремонту він до нього не мав.

Напередодні угону транспортного засобу, він разом із ОСОБА_7 поїхали до нього додому у Тернопільську область, а автомобіль він залишив у дворі знайомого ОСОБА_12 разом з ключами, щоб можна було переставити авто, в разі якщо воно буде заважати, але свідоцтво про реєстрацію транспорного засобу він забрав із собою.

Він нікому не надавав дозволу користуватися автомобілем у його відсутність, а тим паче обвинуваченому ОСОБА_4 , який був неповнолітнім і не мав права на керування транспортними засобами.

Коли йому стало відомо від ОСОБА_12 , що ОСОБА_4 забрав автомобіль і поїхав у невідомому напрямку, він телефонував ОСОБА_4 , а також його вітчиму і просив повернути транспортний засіб. ОСОБА_4 розповідав йому різні неправдиві історії про те, що автомобіль перебуває на штрафмайданчику у поліції, потрібно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, щоб його забрати. Вітчим повідомив, що немає впливу на ОСОБА_4 . Тому не дочекавшись повернення автомобіля звернувся до правоохоронних органів, які через декілька днів знайшли його авто.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що він товаришував із ОСОБА_4 . Навіть вважає його двоюрідним братом, ОСОБА_4 неодноразово був у нього вдома, знає розташування кімнат у будинку. Проте, де знаходиться ключ від вхідних дверей, він йому ніколи не повідомляв. Грошові кошти, які викрав у нього ОСОБА_4 йому дала його мати і він зберігав їх у кишені куртки, яка висіла в шафі. Якось він вирішив витратити гроші, але виявив, що в кишені залишилося 200 злотих, а мати йому давала 600 злотих. Почав самостійно з`ясовувати, хто міг в нього викрасти гроші. Не знайшовши викрадача коштів, він звернувся до працівників поліції, які повідомили його, що грошові кошти викрав ОСОБА_4 , який потім також зізнався, що викрав в нього гроші.

До цього часу ОСОБА_4 не повернув йому викрадені грошові кошти.

Щодо транспортного засобу ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що знайомий з ОСОБА_8 . Ним було придбано автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» моделі «1102» червоного кольору, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 . Зазначений автомобіль він надавав йому у користування. Дійсно він просив ОСОБА_4 без повідомлення ОСОБА_8 перегнати автомобіль до нього додому. Коли зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, що прийшов ОСОБА_4 і хоче забрати автомобіль, він перебував разом із ОСОБА_8 у нього вдома у Тернопільській області, він порадившись із ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_12 , щоб автомобіль залишався у нього. Також він надіслав ОСОБА_4 смс-повідомлення, в якому просив не забирати автомобіль.

В подальшому ОСОБА_12 повідомив, що передав розмову ОСОБА_4 і вигнав його за двір, а сам пішов до будинку. Ключі від автомобіля залишалися в машині. Тоді, перебуваючи в будинку, він почув як завівся автомобіль і зрозумів, що ОСОБА_4 без його дозволу забрав автомобіль.

Потерпілі просили міру покарання визначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що ОСОБА_16 та ОСОБА_4 їздили по селу на автомобілі "Таврія" і він вважав, що вказаний автомобіль їм належить, тому пропонував його купити, оскільки займається ремонтом автомобілів і хотів взяти його на реставрацію. 11.01.2025 року у вечірній час йому зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що автомобіль "Таврія" поламався в с. Ташки і просив його забрати на станцію техобслуговування. Він з товаришем приїхали і на мотузці притягнули автомобіль до м. Шепетівка у гараж, де він із товаришем ремонтують автомобілі. ОСОБА_4 самостійно, без примусу і умовлянь запропонував йому придбати авто. Він погодився і дав йому 1000 грн., а після надання документів на автомобіль повинен був передати решту суми, бо вони домовилися про продаж авто за 100 доларів США. Але ОСОБА_4 документи так і не привіз, натомість приїхали працівники поліції і повідомили, що автомобіль перебуває у розшуку.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що знайомий із ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Із ними неприязних відносин немає. Йому відомо, що автомобіль марки ЗАЗ 1102 Таврія державний номер НОМЕР_5 червоного кольору належить ОСОБА_8 , він перебував у дворі у ОСОБА_7 , а потім за згодою ОСОБА_8 його вітчим перегнав автомобіль до них у двір, щоб він разом із вітчимом його відремонтував. Ключі від автомобіля ОСОБА_8 залишив йому, а документи на автомобіль забрав із собою. 11.01.2025 у його матері був день народження, увечері прийшов ОСОБА_4 і сказав, що його попросив ОСОБА_7 забрати автомобіль. Жодних повідомлень, надісланих ОСОБА_7 , ОСОБА_4 йому не показував. Він відразу зателефонував ОСОБА_7 і запитав, чи він просив ОСОБА_4 забрати автомобіль. ОСОБА_7 перебував разом із ОСОБА_8 власником автомобіля, і вони сказали не віддавати автомобіль ОСОБА_4 , про що він йому повідомив. ОСОБА_4 пішов додому, а він пішов до будинку. Через декілька годин, він вийшов на подвір`я і побачив, що ворота були відчинені, а автомобіля марки ЗАЗ 1102 Таврія державний номер НОМЕР_5 червоного кольору не було. Він почав телефонувати ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , щоб повідомити про угон автомобіля, а також ОСОБА_4 , але ніхто з них не відповідав на дзвінки. Коли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повернулися, він перебуваючи на роботі у військовій частині, повідомив ОСОБА_8 про викрадення його автомобіля.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами :

- витягом з ЄРДР від 16.01.2025 року, відповідно до якого зареєстроване кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 за ст.289 ч.2 КК України (а.п. 1,2);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.01.2025 року, в якому ОСОБА_8 зазначив, що 11.01.2025 року близько 17.00 год. у АДРЕСА_4 , невідома особа шляхом вільного доступу заволоділа автомобілем марки ЗАЗ 1102 Таврія державний номер НОМЕР_5 червоного кольору, що належить ОСОБА_8 , чим завдав йому матеріального збитку на суму 20 000 грн (а.п.4);

- копією паспорту громадянина України ОСОБА_8 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 28.11.2024 року ТСЦ 6845, що підтверджує право власності ОСОБА_8 на автомобіль ЗАЗ 1102 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_5 . (а.п. 5,6);

- заявою ОСОБА_15 , який видав добровільно працівникам поліції автомобіль марки ЗАЗ «Таврія» червоного кольору НОМЕР_5 , який він придбав 11.01.2025 року за грошові кошти в сумі 4500 грн. у ОСОБА_4 - жителя с. Кам`янка. (а.п. 7);

- протоколом огляду та добровільної видачі від 16.01.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_15 житель с.Кам`янка, 40 добровільно видав працівникам Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області автомобіль марки ЗАЗ Таврія модель 1102 червоного кольору державний номер НОМЕР_5 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , який він придбав у ОСОБА_4 11.01.2025 року за 4500 грн. (а.п. 8-9);

- постановою про визнання предмета речовим доказом від 17.01.2025 року, відповідно до якої транспортний засіб - автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» модель 1102 червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_5 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000118 від 16.01.2025 року (а.10);

- висновком судової товарознавчої експертизи Хмельницького НДЕКЦ від 29.01.2025 року № СЕ-19/123-25/1325-АВ, відповідно до якого ринкова вартість КТЗ автомобіля марки «ЗАЗ Таврія» моделі «1102» державний номерний знак НОМЕР_5 , 1993 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 станом на 11.01.2025 року становила 8 242 грн (а.п. 13-29);

- постановою про залучення законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від 30.01.2025 року, відповідно до якого старшим слідчим ВР ЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області було призначено законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 його матір ОСОБА_17 (а.п. 34);

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_17 від 27.05.2025 року, виданого Улашанівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області;

- витягом з ЄРДР від 27.01.2025 року № 0000184, відповідно до якого зареєстроване кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 за ст.185 ч.4 КК України (а.п. 49);

- рапортом помічника чергового ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 , в якому зазначено, що ОСОБА_7 повідомив про те, що за час відсутності сім`ї вдома невстановлена особа проникла в будинок, можливо відчинила ключем двері, слідів злому не видно та таємно вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 1000 грн. та 200-300 злотих, які знаходилися в шкафу (а.п. 51);

- заявою ОСОБА_7 , який просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 22.01.2025 року в денний час шляхом підбору ключа до врізного замка вхідних дверей проникла до будинку АДРЕСА_3 , де з шафи таємно викрала належні йому грошові кошти в сумі 400 польських злотих, чим спричинила майнову шкоду на суму 4000 грн. (а.п. 52);

- заявою ОСОБА_19 , який надав дозвіл працівникам поліції на проведення огляду будинку АДРЕСА_3 у зв`язку із крадіжкою грошових коштів (а.п. 53 );

- протоколом огляду місця події від 27.01.2025 року, відповідно до якого об`єктом огляду є домогосподарство АДРЕСА_3 . На момент огляду встановлено, що вхід в даний будинок здійснюється з лівої сторони, через металеві одностворчасті двері, які на момент огляду призачинені. Вказані вхідні двері зачиняються на врізний замок. При детальному огляді вхідних дверей та врізного замка будь-яких пошкоджень чи ознак дії сторонніх осіб не виявлено. В подальшому огляд розпочато всередині вказаного житлового будинку. Під час детального огляду кімнат вказаного житлового будинку будь-яких ознак порушень обстановки не виявлено.

В подальшому за допомогою дактилоскопічного порошку проведено обробку поверхні шафи, в ході чого виявлено та вилучено три сліди пальців рук , які відкопійовано на липку стрічку та наклеєно на додаток до протоколу огляду місця події (а.п. 54-59);

- висновком судової дактилоскопічної експертизи Хмельницького НДЕКЦ від 12.02.2025 року №СЕ-19/123-25/2343-Д, відповідно до якого сліди пальців рук розмірами 15Х34 мм, 15Х32 мм, 15Х22мм, вилучені 27.01.2025 року при огляді місця події у будинку АДРЕСА_3 придатні для ідентифікації. Сліди пальців рук розмірами 15Х34 мм, 15Х32 мм, 15Х22мм залишені відповідно вказівним, середнім, безіменними пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.п. 61-68 );

- довідкою НБУ від 28.01.2025 року, наданою на запит Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, відповідно до якої офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 22.01.2025 року 1 злотий дорівнює 10,2571 грн. (а.п. 69);

- протоколом огляду та добровільної видачі від 28.01.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_20 видав працівникам поліції квитанцію №33d493b3 від 23.01.2025 року і чек з торгівлі валютними цінностями. Відповідно до квитанції№ 33d493b3 від 23.01.2025 року, ТОВ ФК «Альянс Капітал Груп» 23.01.2025 року о 15.26 год. проведено обмін польського злотого в сумі 400 злотих на грошову одиницю гривню, видана сума 4080 грн. (а.п. 71-74);

- висновком судово- психіатричного експерта Хмельницької філії СЕ ДУ «ІСП МОЗ України» від 17.02.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень усвідомлював свої дії, міг керувати ними та відповідати за них. Питання осудності не входить у компетенцію судово-психіатричних експертів. ОСОБА_4 на теперішній час усвідомлює свої дії та може керувати ними. ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.п. 82-83);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії 1-БВ від 14.02.2007 року, в якому зазаначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення кримінального правопорушення є неповнолітнім (а.п. 84);

- довідкою Шепетівського РВ №1 ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області в якій вказано, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Шепетівському МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області з 20.01.2025 року (а.п. 94);

З досудової доповіді Шепетівського РВ № 1 Філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 05.05.2025 року слідує, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного правопорушення.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважає доцільним покладення на ОСОБА_4 обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за першим епізодом за ч.2 ст.289 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; за другим епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 , за першим епізодом в частині того, що на прохання потерпілого ОСОБА_21 він забрав автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» модель 1102 червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_5 , і мав поставити його у нього у дворі, але по дорозі автомобіль поламався і його товариш притягнув його до гаража, щоб відремонтувати. Під впливом товариша, він погодився і продав йому автомобіль. Йому не відомо було, що автомобіль належить ОСОБА_8 , бо ним користувався ОСОБА_16 ОСОБА_12 добровільно передав йому ключі від автомобіля і він не здійснював його угон.

Вказані покази спростовуються показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були разом, коли телефонував ОСОБА_12 і повідомляв, що ОСОБА_4 хоче забрати автомобіль, і вони не надали йому дозволу передати ОСОБА_4 ключі від автомобіля.

Крім того покази ОСОБА_4 суперечать показам свідків ОСОБА_15 , який зазначив, що ОСОБА_4 сам зателефонував і запропонував купити автомобіль, який як він вважав належить йому та ОСОБА_22 , бо вони їздили на ньому. Свідок ОСОБА_12 підтвердив покази потерпілих та зазначив, що не надавав ключів від автомобіля ОСОБА_4 і він знав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не надали згоди, щоб ОСОБА_4 забирав автомобіль. ОСОБА_4 у його відсутність міг здійснити угон автомобіля, який належав ОСОБА_8 , а також письмовим доказам.

Такі покази обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення, вчинене під час іспитового терміну.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50, 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які законом класифікуються, як тяжкі.

Враховує також особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_4 не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи є осудним.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно до ст.66 КК України суд відносить: щире каяття за другим епізодом кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці за першим епізодом кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 будучи засудженим, 11.12.2024 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.185 ч.4 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, скоїв знову умисні тяжкі кримінальні правопорушення в період іспитового строку, визначеного судом, завдану матеріальну шкоду не відшкодував, вину визнав частково, скоїв кримінальне правопорушення 11.01.2025 року у неповнолітньому віці, тому суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 та в межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст.70 ч.1, 71 КК України, оскільки відсутні підстави для застосування ст.69,75,76 КК України, а також відповідно до ст. 98 КК України до неповнолітніх не може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна. Виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який на час ухвалення вироку суду є повнолітнім неможливе без ізоляції від суспільства, бо ОСОБА_4 не стає на шлях виправлення, продовжує вчиняти тяжкі кримінальні правопорушення, його виправлення в інший спосіб є неможливим не зважаючи на висновки, зроблені органом пробації у досудовій доповіді.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчинених злочинів за ч.4 ст.185 КК, ч.2 ст.289 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 не працює та не має самостійного заробітку.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту слід до набрання вироком законної сили залишити без змін, оскільки ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в неповнолітньоому віці, під час судового розгляду не порушував обов`язки, покладені на нього судом, на виклики суду з`являвся вчасно, запобіжний захід на більш суворий йому не змінювався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.100, 124, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 289 ч.2 КК України у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ст.185 ч.4 КК України у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання за новим вироком частково невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.12.2024 року (3 місяці позбавлення волі) у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 на період апеляційного оскарження та до набрання вироком законної сили залишити без змінцілодобовий домашній арешт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за цим вироком суду, строк перебування його під цілодобовим домашнім арештом на підставі ст.72 ч.7 КК України з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, починаючи з 04.02.2025 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути із законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 2785,65 грн., на проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 2387,70 грн., всього в сумі 5173,35 грн. (а.п. 12, 60);

Речові докази: транспортний засіб - автомобіль марки «ЗАЗ Таврія» модель 1102 червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_5 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 (а. п. 10);

Протягом тридцяти днів з дня проголошення на вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1