Справа № 359/6034/25
Провадження № 1-кп/359/599/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів :

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,., обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією та використанням дистанційного зв`язку ВКЗ в залі суду кримінальне провадження №0000622, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, вдови, багатодітної матері чотирьох малолітніх дітей, офіційно працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , запис в демографічному реєстрі №1603, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

по обвинуваченню у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, за таких обставин.

Так, у березні 2014 року в окремих містах та районах Луганської та Донецької областей, а також Автономній Республіці Крим розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію вищевказаних областей та порушення територіальної цілісності України.

27.01.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову якою визнано російську федерацію державою-агресором та підтримано звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу, зокрема, про визнання російської федерації державою-агресором.

24.02.2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє і на даний час.

Усвідомлюючи вищевказані факти, громадянка України ОСОБА_6 , використовуючи застосунок для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» під акаунтом ОСОБА_8 » (ім`я користувача ОСОБА_9 ), який установлено на її особистий мобільний пристрій з номером телефону НОМЕР_2 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин і у невстановлений час, але не пізніше 23.09.2024 року розпочала особисте спілкування з акаунтом « ОСОБА_10 » (ім`я користувача ОСОБА_11 ) у месенджері «Telegram» встановленому на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який використовував співробітник розвідувального центру «Алабуга» Головного управління Генерального штабу Збройних сил російської федерації ОСОБА_12 , і під час цього спілкування останній запропонував ОСОБА_6 за винагороду відстежувати на території м. Києва та області місця дислокації, вид, кількість і переміщення підрозділів військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України, здійснювати відео зйомку та фотографувати зображення з місцем розташування стратегічно важливих військових об`єктів та об`єктів Служби безпеки України та передавати йому зібрані відомості, на що ОСОБА_6 погодилась.

Так, 23.09.2024 року з 16:43 по 17:13 ОСОБА_6 , на виконання завдання акаунта у месенджері «Telegram» « ОСОБА_10 », діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, з корисливих мотивів, з використанням мобільного додатку «Timemark» (додаток використовуються для накладення на фото та відео точних координат з прив`язкою до місцевості) здійснила розвідку аеродрому, що знаходиться у м. Васильків Київська область, де розташована 40 бригада тактичної авіації ЗСУ, а отримані фото із зазначенням координат, часу та дати фіксації надіслала акаунту « ОСОБА_10 » за що того ж дня отримала через криптогаманець 6000 гривень.

27.09.2024 року о 10:36 через месенджер «Telegram» ОСОБА_6 отримала від акаунта « ОСОБА_10 » завдання придбати міні відеокамеру з акумулятором та флеш накопичувач. Для покупки вказаних речей, того ж дня, через криптогаманець, на банківську карту АТ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 було переказано 2500 гривень.

30.09.2024 року о 19:40, виконуючи особисті домовленості з акаунтом « ОСОБА_10 », ОСОБА_6 узгодила з ним модель відеокамери «Nectronix MD 31» з датчиком руху, нічним баченням і записом на карту пам`яті.

01.10.2024 року о 08:44 акаунт « ОСОБА_10 » погодив придбання обраної ОСОБА_6 міні відеокамери і остання того ж дня її придбала через інтернет-магазин, а 02.10.2024 року отримала та перевірила на працездатність.

03.10.2024 року о 09.33 ОСОБА_6 через месенджер «Telegram» отримала від акаунта « ОСОБА_10 » завдання спрямоване на розвідку будівлі регіонального підрозділу СБУ та фіксацію співробітників, а саме: встановити згадану вище відеокамеру за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 3 де знаходиться Броварський міжрайонний відділ СБУ у м. Києві та Київській області на що ОСОБА_6 погодилась і попросила перечислити їй грошові кошти на дорогу, які того ж дня через криптогаманець отримала в розмірі 900 гривень.

27.10.2024 року о 13:22 через месенджер «Telegram» акаунт « ОСОБА_10 » повторно поставив ОСОБА_6 завдання за допомогою додатку для відеокамери телефону «Timemark» сфотографувати будівлю за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 3.

27.10.2024 року приблизно о 16 год. ОСОБА_6 , діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, з корисливих мотивів, прибула за адресою Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 3, та, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, через додаток в телефоні «Timemark» сфотографувала будівлю за вказаною адресою, а фотографію з координатами розташування на місцевості відправила через месенджер «Telegram» акаунту « ОСОБА_10 » з повідомленням, що будівля зачинена, а біля неї встановлені дві камери відеоспостереження. На що у відповідь, акаунт « ОСОБА_10 » о 17:05 повідомив ОСОБА_6 , що відеокамеру для якісної зйомки необхідно встановити та активувати в першій половині дня, а 28.10.2024 року через криптогаманець перерахував ОСОБА_6 1000 гривень.

30.10.2024 року о 10:50 ОСОБА_6 , отримала через месенджер «Telegram» нове «термінове» завдання від акаунта « ОСОБА_10 »: провести дорозвідку та зняти місце ураження об`єкту Міністерства оборони України, а також отримала через криптогаманець 1000 гривень.

Того ж дня, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, ОСОБА_6 прибула до Міністерства оборони України за адресою м. Київ, пр-т. Повітряних Сил, 6 про що через месенджер «Telegram» о 16.32 повідомила акаунт « ОСОБА_10 ».

При цьому, перебуваючи біля будівлі Міністерства оборони України розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6, ОСОБА_6 , надаючи представникам іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, дотримуючись заходів конспірації, почала обходити указану будівлю та використовуючи власний мобільний телефон із застосуванням мобільного додатку «Timemark» о 16:39 здійснила фото фіксацію з координатами на місцевості стадіону «ЦСК ЗСУ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Уманська, 5, та о 17:23 здійснила відеофіксацію контрольно-пропускного пункту Міністерства оборони України, який знаходиться на перехресті проспекту Повітряних сил і вулиці Івана Огієнка та обладнаний фортифікаційними спорудами.

Зібрані відомості ОСОБА_6 через месенджер «Telegram» переслала акаунту « ОСОБА_10 » з повідомленням, що по вказаній території пересуваються озброєні військові.

20.11.2024 року ОСОБА_6 отримала від користувача месенджер «Telegram» « ОСОБА_10 » на власний криптогаманець 86 доларів США з метою придбання окремого смартфону для подальшого виконання завдань спрямованих на надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, ОСОБА_6 , діючи умисно та з корисливих мотивів, 20.11.2024 року о 16:53 придбала в магазині «СМАРТШОП ОТАК» (м. Київ, вул. Привокзальна 5) мобільний телефон «Tecno» ІМЕІ: НОМЕР_5 та стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Vodafone Україна» з ідентифікаторами « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 », « НОМЕР_8 », « НОМЕР_9 », « НОМЕР_10 », « НОМЕР_11 », « НОМЕР_12 », « НОМЕР_13 », які за допомогою придбаного мобільного телефону активувала 21.11.2024 в період часу з 08:30 по 09.30 за місцем свого проживання.

З метою приховання злочину, указаний телефон ОСОБА_6 у подальшому здала в ломбард.

26.11.2024 року о 12:27 вищевказані стартові пакети ОСОБА_6 через оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» з відділення № 8 що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. 157а відправила міжнародним поштовим відправленням до Киргизької Республіки, звідки, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, зазначені стартові пакети були переправлені до російської федерації.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 в умовах воєнного стану упродовж 23.09.2024 26.11.2024 року умисно вчиняла дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

Доказами вчинення указаного злочину є особисті показання ОСОБА_13 , надані нею в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченої, думки захисника та прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_13 інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченої та дослідження документів, що характеризують особу обвинуваченої, речові докази та процесуальні витрати, зважаючи на те, що учасниками судового провадження (сторони обвинувачення та захисту) обставини кримінального правопорушення не оспорювались. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_13 свою винуватість у вчиненні, інкримінованого кримінального правопорушення, визнала повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорювала та у судовому засіданні показала обставини вчинення кримінального правопорушення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому їй обвинуваченні.

Так, ОСОБА_13 зазначила, що через телеграм канал спочатку шукала роботу для додаткового заробітку, зважаючи на свій сімейний та матеріальний стан, де знайшла оголошення про здійснення огляду цін на молочну продукцію. В месенджері «Телеграм» вона отримала вказівку щодо місця проведення фотофіксації та виїхала на місце магазину, де здійснила фотографування та направила фото замовнику через указаний месенджер, після цього отримала близько 600-800 грн. Надалі вона отримувала по месенджеру повідомлення з координатами об`єкту для дослідження, яким виявився військовий об`єкт у м. Васильків Київської області, де вона розуміючи, що це зовсім інше завдання, після уточнень з «замовником» через месенджер «Телеграм», здійснила відео та фотофіксацію такого об`єкту (як встановлено судом станції РЛС) та скерувала отриману інформацію шляхом повідомлення через вказаний месенджер, за що отримала грошові кошти на облаштований нею електронний криптогаманець в розмірі 6000 грн. Надалі, вона отримала нове завдання спостереження та фіксація об`єкту в м. Бровари Київської області, як встановила за координатами надісланими їй вподальшому, територіальне відділення СБ України. В ході виконання такого завдання вона, за проханням «замовника» придбала портативну негабаритну відеокамеру для облаштування її при вході до указаної установи, однак завершити цього їй не вдалось з незалежних від неї причин. За це також вона отримувала грошові кошти на свій криптогаманець, як за виконані дії, такі і на придбання відеокамери для її встановлення.

Надалі, їй надійшло термінове завдання від «замовника» і вона вирушила за надісланими координатами до військового об`єкту в центральній частині м. Києва біля залізничного вокзалу, де розташоване якесь міністерство. Перебуваючи на місці вона здійснила відеозйомку та фотофіксацію поблизу стадіону, та скерувала такі файли «замовнику» по указаному месенджеру, зазначивши, що ближче підійти вона не має можливості, зважаючи на те, що об`єкт знаходився під охороною та за парканом. За ці дії вона також отримала грошові кошти на свій криптогаманець.

Крім того, за вказівкою «замовника» вона також за попередньо надіслані кошти придбала близько шести стартових пакетів оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та вподальшому направила їх через відділення «Нової Пошти» за адресою яку їй повідомив замовник за межі України.

Також, ОСОБА_6 повідомила суду, що розуміла значення своїх дій, та те що в Україні оголошено та діє воєнний стан, а дії що вона вчиняла були спрямовані не на користь держави України. Проте, просила врахувати, що вчиняла ці дії для отримання додаткового заробітку зважаючи на скрутне своє матеріальне становище, наявність чотирьох малолітніх дітей, відсутність чоловіка, який перед цими подіями помер внаслідок загального захворювання.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила умисні дії, які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

Зважаючи на покази обвинуваченої, у суду не викликає сумнівів добровільність та істинність позиції ОСОБА_6 щодо наданих нею показань з приводу обвинувачення, оскільки її показання достовірні і послідовні, та знаходять своє відображення в рамках пред`явленого їй обвинувачення.

З цього приводу, судом не встановлено підстав для зміни порядку судового розгляду, визначеного раніше.

Також судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу обвинуваченої, її сімейний стан та речові докази у кримінальному провадженні.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

При встановлених обставинах, аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного особливо тяжкого злочину у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_6 винною, зважаючи на надані нею показання в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, як надання в умовах воєнного стану представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

У цьому зв`язку, суд розуміє, що в умовах воєнного стану дії обвинуваченої були спрямовані саме на ведення підривної діяльності проти України, оскільки отримана ОСОБА_6 внаслідок її активних та умисних дій інформація могла використовуватися для планування подальших атак на територію та військові об`єкти України.

Тому таку кваліфікацію дій обвинуваченої суд вважає правильною, зважаючи на наступне.

Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 111 КК України (державна зрада), може бути тільки громадянин України, при цьому диспозицією вказаної норми кримінального закону передбачено кримінальну відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи. Допомога у проведенні підривної діяльності може виявлятися у сприянні резидентам (таємним представникам іноземних розвідок), укритті розвідника або його спорядження, вербуванні агентів для проведення підривної діяльності проти України тощо.

У цій формі державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації чи їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Суб`єктивна сторона державної зради характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Настання певних наслідків (фіксація застосування отриманої інформації іноземною країною проти держави України) від діяльності суб`єкта злочину в даному випадку не є обов`язковим для кваліфікації таких дій за відповідною частиною ст. 111 КК України.

В даному випадку, судом також встановлені зазначені ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, в діях ОСОБА_6 , що мали умисний характер, зважаючи на кількість спілкувань із агентом іноземної країни, отримані від нього вказівки, кількість таких епізодів, та їх подальше виконання останньою.

Зважаючи на це, суд вважає, що ОСОБА_6 повинна бути засудженою за ч. 2 ст. 111 КК України, саме за надання в умовах воєнного стану представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, її сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, у межах санкцій визначених ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, судом враховується ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином. Також суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є умисним і посягає на державний суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість, обороноздатність та державну безпеку України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, які полягали, відповідно, у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб вчинення, крім того, обвинувачена добровільно розповіла про обставини вчиненого, та саме вказана позиція забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

Крім того, суд у відповідності до ст. 66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , в даному випадку, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та матеріального стану останньої. Так, обвинувачена є матір`ю чотирьох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав; користується пільгами, передбаченими законодавством для багатодітних сімей; є вдовою внаслідок смерті 04.06.2024 року чоловіка ОСОБА_14 .

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 вказує на те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, мала офіційний незначних дохід від роботи на посаді мерчандайзера, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, являється багатодітною матір`ю одиначкою, з середньою технічною освітою, не є інвалідом.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею особливо тяжкого злочину.

З цього приводу, суд вважає за доцільне ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна, зважаючи на не встановлення такого у власності обвинуваченої органом досудового розслідування та судом.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Дана міра покарання щодо обвинуваченої є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпечність такого злочину для населення країни та державного суверенітету, а також особу обвинуваченої з урахуванням її сімейного стану та скрутних сімейних обставин.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відносно ОСОБА_6 , ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2025 рок був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою термін дії якого спливає 01.06.2025 року.

У цьому зв`язку, суд вважає за необхідне до набрання вироком суду законної сили, такий запобіжний захід залишити без зміни, зважаючи на призначене покарання та тяжкість вчиненого злочину, в якому ОСОБА_6 визнана винною.

ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України 03.04.2025 року, а тому термін перебування останньої під вартою на попередньому ув`язненні слід зарахувати в строк покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні судом не встановлено, доказів їх наявності не надано прокурором.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 122, 124, 126,182, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, ст. 15, 27, 50, 65, 66, 72,111 КК України, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто 30.05.2025 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення в період з 03.04.2025 року по 29.05.2025 року, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та утримувати її в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: два мобільні телефони, договір про надання ломбардного кредиту, міні камера з датчиком руху з флешнакопичувачем та коробкою і документацією, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_2