ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження №0000013 від 29.10.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, інвалід 2 групи з дитинства, раніше неодноразово судимого, останній раз 10.03.2025 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 28.10.2024 приблизно о 12:50, більш точний час не встановлено, перебуваючи на перехресті пр. Петра Калнишевського та вул. Гулі Корольової у м. Дніпро, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, під вигаданим приводом, представившись співробітником міської ради, познайомився з особою похилого віку потерпілим ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи разом з особою похилого віку потерпілим ОСОБА_6 , попрямували до квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 шляхом обману проник в приміщення квартири особи потерпілого ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану 28.10.2024 приблизно о 13:00, ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 разом з особою похилого віку потерпілим ОСОБА_6 , для того щоб його злочинні дії були не помічними відволік увагу потерпілого ОСОБА_6 , після чого впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з метою особистої наживи та збагачення, шляхом вільного доступу викрав зі шкатулки, яка знаходилась в шафі грошові кошти у сумі 49000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_6 утримуючи при собі викрадене майно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, вийшов з квартири, тим самим з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 49000 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , 30.10.2024 приблизно о 12:00, більш точний час не встановлено, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, зайшов до під`їзду вказаного будинку, та піднявся до квартири АДРЕСА_5 .

Далі, перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, постукав у вхідні двері квартири за вищевказаною адресою. Після чого, особа похилого віку потерпіла ОСОБА_7 , відкривши вхідні двері вказаної квартири, познайомилась з ОСОБА_3 , який під вигаданим приводом, представившись лікарем, шляхом обману проник в приміщення квартири особи похилого віку - потерпілої ОСОБА_7 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відволік увагу особи похилого віку потерпілої ОСОБА_7 , та пішов до кухні, де впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для потерпілої, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з метою особистої наживи та збагачення, шляхом вільного доступу викрав з гаманця, який знаходився в кухні між сміттєвим відром та стелажем грошові кошти у сумі 20000 грн., які належали особі похилого віку потерпілій ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, вийшов з квартири, тим самим з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши особі похилого віку - потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 20000 грн.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні при допиті обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, у скоєному щиро покаявся та пояснив суду, що 28.10.2024 року у денний час у м. Дніпро на перехресті вул. Г. Корольової та пр. П. Калнишевського зустрів незнайомого йому чоловіка похилого віку, якому представився співробітником міської. Після чого прийшовши в квартиру потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , відволік увагу останнього та шляхом вільного доступу взяв зі шкатулки грошові кошти, після чого вийшов з квартири та розпорядився викраденим на власний розсуд. 30.10.2024 року у денний час ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_4 , підійшовши до квартири АДРЕСА_5 за вищезазначеною адресою постукав у двері, які відчинила ОСОБА_7 . ОСОБА_3 представившись лікарем, зайшов в квартиру і пішовши на кухню, шляхом вільного доступу взяв з гаманця потерпілої грошові кошти, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 надійшли заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №68-к від 14.02.2025 року, ОСОБА_3 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки.

За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 ,який раніше судимий за умисні корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, та до винесення даного вироку, скоїв інший злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним покаранням, покарання, що призначене за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 року, остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку у вказаному кримінальному провадженні відповідно до вимог ч.4 ст. 374 КПК України, а саме з 29 квітня 2025 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 року, тобто з 16.12.2024 року до 29.04.2025 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_3 накористь держави кошти, витрачені на проведення експертного дослідження у розмірі 1989,75 гривень, 1591, 80 гривень.

Речовий доказ - компакт-диски з відеозаписами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1