Справа № 569/5700/25
УХВАЛА

11 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_6

психолога ОСОБА_7

захисника підозрюваної адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено виконувачем обов`язків прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено виконувачем обов`язків прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що з 24.02.2022 російська федерація здійснює на території України військову агресію, із залученням регулярних збройних сил та інших воєнізованих формувань, диверсійно-розвідувальних груп.

Для ведення воєнних дій на території України збройними силами російської федерації залучаються особи з числа місцевих жителів з метою коригування вогню, наведення цілей, збору інформації щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України, проведення інформаційно-диверсійних операцій з метою дестабілізації ситуації в Україні, в тому числі пов`язаних з виправданням збройної агресії російської федерації, створення окупаційних та незаконних альтернативних фейкових органів влади, вчинення інших дій, що сприяють веденню агресивної війни та диверсійно-розвідувальних операцій, в тому числі з використанням саморобних вибухових пристроїв.

Так, 20.03.2025 близько 12 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Дворецький», що за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 134а, забрала прихований у сумці із тканини пакунок з невідомим змістом, у якому, через деякий час, виявила саморобний вибуховий пристрій, що складався з корпусу оборонної осколкової гранати Ф-1, підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), імовірно з засобу маскування (коробка з-під алкогольного напою «Jack Daniels») та імовірно датчика цілі (мобільного телефона), та, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, залишила його при собі, тим самим незаконно придбавши його.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , діючи умисно, того ж дня, в період часу з 12 год 00 хв до 13 год 40 хв, незаконно носила та зберігала зазначений саморобний вибуховий пристрій при собі, без передбаченого на те дозволу.

У подальшому, того ж дня, близько 13 год 40 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: м. Рівне, вул. Вишиванка, 46, діючи умисно, незаконно передала пакунок, в якому знаходився зазначений саморобний вибуховий пристрій, що складався з корпусу оборонної осколкової гранати Ф-1, підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), імовірно з засобу маскування (коробка з-під алкогольного напою «Jack Daniels») та імовірно датчика цілі (мобільного телефона), іншій особі, без передбаченого на те дозволу.

За вказаним фактом 11.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 20.03.2025, протоколом огляду від 27.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.03.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.03.2025, висновком експерта №КСЕ-19/118-25/5099 від 09.04.2025, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Рівне, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На даному етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Незважаючи на те, що підозрюваній ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими невстановленими особами, як вказаного так і інших злочинів.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення.

Ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків випливає з того, на даний час органом досудового розслідування встановлюються особи, які можуть бути допитані як свідки щодо відомих їм обставин вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного злочину, тому у разі незастосування запобіжного заходу, вона може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження отримує усно, що не виключає ризику впливу ОСОБА_5 на свідків після дачі ними показань у ході досудового розслідування до початку судового розгляду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинене на прохання інших на даний час невстановлених осіб, які можуть спонукати підозрювану до вчинення нових злочинів.

З метою забезпечення у повному обсязі вимог ч. 2 ст. 2, ст.ст. 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, суду за доцільно врахувати складність даного кримінального провадження, необхідністю проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, та на основі такої мотивації застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона неповнолітня, студентка ДПТНЗ «Рівненський центр ПТО сервісу та дизайну».

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрювану, захисника, та думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 20.03.2025 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.258 КК України.

11.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого передбачене покарання передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років та наявність достатніх даних, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення.

Ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків випливає з того, на даний час органом досудового розслідування встановлюються особи, які можуть бути допитані як свідки щодо відомих їм обставин вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного злочину, тому у разі незастосування запобіжного заходу, вона може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Отже, вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції.

В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона працездатна, не повнолітня, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого передбачене покарання передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років наявність досліджених ризиків, щодо підозрюваної ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, особи та його характеризуючих даних, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 у певний період доби домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на неї такі обов`язки: прибувати на виклик прокурора, слідчого та суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 травня 2025 року

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , (окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття) в період часу з 18 год. до 07 год.

Строк дії ухвали встановити до 25 травня 2025 року

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати на виклик прокурора, слідчого та суду,

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора або суду,

утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25 травня 2025 року

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрювана ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського ОСОБА_13