ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за № 0000669 від 17.05.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українеця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16.05.2024, приблизно о 23 год. 20 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку, що по вул. Відінська, 23, в м. Рівне, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, внаслідок особистих неприязних відносин, що виникли раптово, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 один удар дерев`яним предметом ззовні схожим на кухонну качалку, яку тримав у правій руці в область голови потерпілого, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в лівій скровеневій ділянці голови дещо вище рівня вуха, яке згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень та умисно наніс ОСОБА_7 два удари дерев`яним предметом ззовні схожим на кухонну качалку, яку тримав у правій руці в область голови та ноги потерпілої, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лівого вуха та забою м`яких тканин правого стегна, яке згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, що 16.05.2024, приблизно о 23 год. 20 хв, біля будинку, що по вул. Відінська, 23, в м. Рівне, наніс ОСОБА_6 один удар качалкою, яку тримав у правій руці в область голови потерпілого та наніс ОСОБА_7 два удари. У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву в якій просить розглядати справу у їх відсутність, щодо міри покарання просять призначити на розсуд суду.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим обвинуваченим не оспорюються. За таких обставин, в силу ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку у них відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, в ході судового розгляду є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_4 , необхідно і доцільно обрати покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В даному кримінальному провадженні експертиза не проводилась, витрати пов`язаних із залучення експерта - відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази: оптичний диск (а.с.29) залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1