провадження № 1-кс/294/667/25
справа № 294/1465/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Чуднів

Слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування у кримінальному провадженні №0000149 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, дітей не маючого, який працює приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.01.2019 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 08.05.2019 Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з встановленням іспитового строку 3 роки;

- 16.11.2020 Апеляційним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 3 роки;

- 04.01.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до обмеження волі строком на 5 років;

- 20.09.2022 Житомирським районним судом за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до обмеження волі строком на 5 років;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 до Чуднівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та умисно, повторно, вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами під приводом встановлення металопластикових конструкцій, які не мав намір виконувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 травня 2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , прийшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , з якою домовився про встановлення металопластикових вікон та дверей у веранді будинку вартістю 25000 грн., на що остання погодилась.

Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не збирався виконувати, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_6 заповнив безномерний бланк договору, в якому зазначив дату його складання 14.05.2025, про обов`язок організовувати роботи по виготовленню та встановленню металопластикових вікон та дверей згідно з розцінками виконавця в розмірі 25000 грн., у якому в графі виконавець зазначив «ФОП ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 », після чого завірив своїм підписом та передав його підписати ОСОБА_6 , чим ввів останню в оману. Під час чого ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 13000 грн., як авансовий платіж за поставлені ним в майбутньому вироби, та зобов`язувався виконати дане замовлення протягом наступних 45 робочих днів з дня укладення договору.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи наміру встановлювати ОСОБА_6 металопластикові вікна і двері, шляхом обману, повторно заволодів грошовими коштами потерпілої у розмірі 13000 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами під приводом встановлення металопластикових конструкцій, які не мав намір виконувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 травня 2025 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , прийшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 , з яким домовився про встановлення металопластикового вікна в одній із кімнат будинку вартістю 6600 грн., на що останній погодився.

Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не збирався виконувати, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_7 заповнив безномерний бланк договору, в якому зазначив дату його складання 18.05.2025, про обов`язок організовувати роботи по виготовленню та встановленню металопластикового вікна згідно з розцінками виконавця в розмірі 6600 грн., у якому в графі виконавець зазначив «ФОП ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 », після чого завірив своїм підписом та передав його підписати ОСОБА_7 , чим ввів останнього в оману. Під час чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 4000 грн., як авансовий платіж за поставлені ним в майбутньому вироби, та зобов`язувався виконати дане замовлення протягом наступних 45 робочих днів з дня укладення договору.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи наміру встановлювати ОСОБА_7 металопластикове вікно, шляхом обману, повторно заволодів грошовими коштами потерпілого у розмірі 4000 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами під приводом встановлення металопластикових конструкцій, які не мав намір виконувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 серпня 2025 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , прийшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_8 , з якою домовився про встановлення металопластикових вікон у веранді будинку вартістю 16500 грн., на що остання погодилась.

Для переконливості своїх намірів, які в майбутньому він не збирався виконувати, ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_8 заповнив безномерний бланк договору, та не зазначив дати його складання, про обов`язок організовувати роботи по виготовленню та встановленню металопластикових вікон згідно з розцінками виконавця в розмірі 16500 грн., у якому в графі виконавець зазначив «ФОП ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 », після чого завірив своїм підписом та передав його підписати ОСОБА_8 , чим ввів останню в оману. Під час чого ОСОБА_8 передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 8000 грн., як авансовий платіж за поставлені ним в майбутньому вироби, та зобов`язувався виконати дане замовлення протягом наступних 45 робочих днів з дня укладення договору, після цього ОСОБА_8 зрозумівши, що ОСОБА_4 не має намірів виконувати умови договору вмовила ОСОБА_4 повернути їй частину авансового платежу в сумі 4000 грн., що останній і зробив.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи наміру встановлювати ОСОБА_8 металопластикові вікна, шляхом обману, повторно заволодів грошовими коштами потерпілої у розмірі 4000 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В клопотанні слідчий зазначив, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно.

Відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні скоєних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.07.2025 прийнятого від ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 08.07.2025, яка розповіла про обставини заволодіння її грошовими коштами ОСОБА_4 ;

- висновком судової почеркознавчої експертизи від 19.08.2025 № СЕ-19/106-25/14818-ПЧ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.07.2025 прийнятого від ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.07.2025, який розповів про обставини заволодіння його грошовими коштами ОСОБА_4 ;

- висновком судової почеркознавчої експертизи від 21.08.2025 № СЕ-19/106-25/14819-ПЧ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.08.2025 прийнятого від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.08.2025, яка розповіла про обставини заволодіння її грошовими коштами ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, а також необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав пред`явленої йому підозри, пояснивши, що він нікого не мав на меті ввести в оману, а всі проблеми з виконанням робіт виникли через затримку поставки від виробника. Заперечував проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскільки не вбачає жодних ризиків зі свого боку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 08.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

25.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, у провадженні встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, що обґрунтовується його суворістю та невідворотністю реальної міри покарання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що обгрунтовується тим, що підозрюваний являється раніше засудженим за вчинення ним злочинів майнового характеру та вчинив нові умисні злочини проти власності.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналіз зібраних на даному етапі досудового розслідування доказів свідчить, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого та карається позбавленням волі на строк до трьох років.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , його особу, зокрема те, що відповідно до попередньо зібраних матеріалів про його особу не становить особливої небезпеки для суспільства, що б давало підстави для постановки питання про його ізоляцію, однак, з метою убезпечення від намірів переховуватись від органів досудового розслідування та вчинення нового злочину, суд вважає за доцільне обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як достатню і необхідну міру, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194, 309 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на два місяці наступні обов`язки:

1)прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи (місця несення військової служби).

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити всім учасникам процесу.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 02.09.2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_9