провадження №1-кп/947/553/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

21 серпня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000708 від 02.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м.Харків, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, працюючого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 27.08.2024 року у кримінальному провадженні №0000708 від 02.06.2024 року, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ІІ. Цивільний позов у кримінальному провадженні.

2. Представником потерпілого, в інтересах потерпілого, пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

3. В обґрунтування позову, представник потерпілого зокрема зазначила, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні у період з 12.02.2023 по 01.03.2023 року, на лікування було витрачено 61537,77 грн., що підтверджується квитанціями.

4. Заявляв, що оскільки цивільно-правова відповідальність власника т/з Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» (поліс страхування №220605955), то вказана сума 61537,77 грн., підлягає відшкодуванню з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА».

5. Також заявляв, що в силу ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3076,88 грн.

6. Окрім цього вказував, що потрепілий ОСОБА_6 після дорожньо-транспортної пригоди був на межі смерті, що вкрай сильно впливає на його моральний стан. Фізичними наслідками ДТП стали численні тілесні ушкодження, які призвели до психічного впливу, та як наслідок, погіршення та позбавлення можливості потермілим реалізувати свої звички та бажання.

7. Звертав увагу, що тривалий час ОСОБА_6 перебував у стані безпомічності, безвольності через пережиті події, відчував тотальне безсилля себе захистити. Протягом тривалого часу ОСОБА_6 перебував у сильному депресивному стані, емпатії стражданні через невідворотність подій та невідворотності свого стану. Протягом тривалого часу ОСОБА_6 перебував у стані небажання щось робити, відсутність бажання слідкувати за собою, прослідковувалась тускла емоціональна сфера, слабке проявлення захисних механізмів психіки. У ОСОБА_6 від пережитих страждань проявився явний посттравматичний стресовий синдром, оскільки такі наслідки ДТП є надпотужним негативним впливом на психіку індивіда. Травматичність події тісно пов`язана з відчуття власної безпорадності через неможливість якимось чином вплинути на результати лікування.

8. Стверджував, що внаслідок таких протиправних дій, ОСОБА_6 зазнав сильних душевних страждань, які вказують на порушення нормальних життєвих зв`язків, і дотепер вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Весь життєвий фокус уваги ОСОБА_6 зосереджений виключно на власному здоров`ї, адже і на теперішній час стан здоров`я вимагає постійної уваги та відновлення. Більше того, ОСОБА_6 проходить реабілітацію після якої йому необхідно встановити титанову пластину на черепній коробці, що призвело до зниження емоційного фону потерпілого, а наслідками цього правопорушення для ОСОБА_6 є довічна інвалідність.

9. За цих обставин вважав, що ОСОБА_6 завдано моральних страждань, які еквівалентні 500000 гривень, вказана сума є розумною, обґрунтованою та справедливою.

10. Посилаючись на викладене, керуючись ст.127, 128 КПК України, ст.ст.15, 22, 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, просив: 1) стягнути з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» матеріальну шкоду на користь ОСОБА_6 в розмірі 61537,77 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3076,88 грн.; 2) стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

11. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12. Потерпілий та його представник, під час судового розгляду, цивільний позов підтримали та просили його задовольнити.

13. Обвинувачена ОСОБА_3 , під час судового розгляду пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнає. Також повністю визнав цивільний позов потерпілого визнав. Погодився давати показання.

14. Представник цивільного відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» в судові засідання не з`явився. Подав до суду заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення сум зі страхової компанії, оскільки позовні вимоги були фактично задоволені шляхом виплати потерпілому 64614,65 грн.

15. Під час судового розгляду, потерпілий та його представник відмовилися від позовних вимог до страхової компанії, так як потерпілий повністю отримав від страхової компанії заявлену ним суму матеріальної та моральної шкоди.

16. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України під час судового розгляду доведена повністю.

17. Вважав, що до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування матеріальної шкоди. Водночас, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

18. Просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік 6 місяців.

19. При цьому, враховуючи особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

20. Потерпілий та його представник, на стадії судових дебатів, просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Цивільний позов до обвинуваченому про стягнення моральної шкоди на суму 500000,00 грн. задовольнити. Водночас, потерпілий вважав, що тільки покарання у реальному виді дозволить обвинуваченому зрозуміти, які наслідки він заподіяв потерпілому.

21. На стадії судових дебатів, обвинувачений погодилися з покаранням у виді позбавлення волі у розмірі запропонованому прокурором. Просив не призначати йому покарання у реальному виді та звільнити від його відбування, оскільки в іншому випадку він не зможе відшкодовувати потерпілому суму моральної шкоду у розмірі 20000,00 грн. на місяць.

22. Захисник, на стадії судових дебатів зокрема зазначила, що реальне покарання для обвинуваченого занадто суворе. Погодилася з покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, але без позбавлення права керувати транспортними засобами. Просила звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

23. Під час останнього слова, обвинувачений зокрема зазначив, що він дуже шкодує з приводу завданої потерпілому шкоди. Зобов`язався матеріально підтримувати потерпілого без затримок. Просив не призначати покарання у реальному виді.

ІV. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.

24. З наданих сторонами кримінального провадження доказів, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

25. 01.06.2024 року приблизно о 22:20 год., ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «Тоуоtа Рrius», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул.Архітекторська у Київському районі м.Одеси з боку вул.Ільфа і Петрова у напрямку вул.Академіка Корольова, проявляючи кримінально протиправну самовпевненість при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, розміщеного напроти буд. №22 по вул.Архітекторська, який відзначений дорожньою розміткою 1.14.1. та дорожніми знаками 5.38.1., 5.38.2., 7.16. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (надалі Правила дорожнього руху), в порушення пп. б) п.2.3 та п.18.1 Правил дорожнього руху (які передбачають: пп. б) п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), не знизив своєчасно швидкість руху керованого ним автомобіля, аж до зупинки транспортного засобу, та без зупинки почав проїжджати пішохідний перехід, не переконавшись при цьому у відсутності на пішохідному переході пішоходів, які мають перевагу в русі при переході проїзної частини по ньому і для яких могла бути створена перешкода чи небезпека, чим проявив кримінально протиправну недбалістю. В результаті чого, на пішохідному переході передньою частиною кузова керованого ним автомобіля, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул.Архітекторська по вказаному пішохідному переходу, рухаючись зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля «Тоуоtа Рrius», р.н. НОМЕР_1 .

26. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, епідуральної гематоми в лобно-тім`яних ділянках справа; субарахноїдального крововиливу, переломів лобної, тім`яної, правої скроневої кістки; переломів кісток правої лобної, верхнєщелепної пазух, переломів правої виличної кісток, правої виличної дуги, великого та малого крил клиноподібної кістки (вдавлений багатоосколковий перелом лобно- скроневої-орбітальної ділянки справа). Дана черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком після травматичної атрофії зорового нерву справа із зниженням гостроти зору до нуля; закритої травми шийного відділу хребта із переломом лівого поперечного відрізку 7-го шийного хребця; закритої травми грудної клітини із забоєм легень, розвитком правобічного пневматораксу; закритого багатоуламкового перелому лівої променевої кістки.

27. Вказані тілесні ушкодження утворилися практично одночасно або у вкрай короткий проміжок часу та за одним механізмом, складають єдиний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, який був небезпечний для життя та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

28. Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху, знаходяться у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням події даної дорожньо транспортної пригоди, а також суспільно - небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

29. Відповідно до ч.2 ст.286 КК України, кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

30. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена поза розумним сумнівом та його дії кваліфіковано правильно, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

V. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

31. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

32. Беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпілий, його представник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши вищевказаним особам положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

33. Вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які стосуються цивільного позову до страхової компанії, а також доказів, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

34. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, оголошені прокурором в судовому засіданні та надалі з`ясовані у нього судом. Додатково зазначив, що не дуже пам`ятає момент доїзду до переходу, але добре пам`ятає сам удар та кадр, як потерпілий опинився на лобовому склі. Стверджував, що ніяких перешкод у нього не було, але чому він так відволікся, він не розуміє. Після ДТП просив викликати швидку. Вказував, що надавав потерпілому матеріальну допомогу, але недостатню, оскільки був без роботи та будь яких накопичень.

VI. Призначення покарання.

35. При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

36. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст.12 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікуються як тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває. За місцем роботи та проживання має позитивну характеристику. Має на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження.

37. Згідно з досудовою доповіддю від 23.12.2024 року, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як низький; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, також як низький. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високого рівня небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненю повторних кримінальних правопорушень.

38. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та судовому розгляду.

39. При цьому, ознаками щирого каяття суд вважає повне визнання обвинуваченим своєї вини, цивільного позову, осуд власних дій та початок відшкодування потерпілому моральної шкоди.

40. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

41. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

42. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, а також ступень та характер тілесних ушкоджень потерпілого, їх подальші наслідки (тривале лікування та реабілітація), суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі вище за середній розмір, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

43. Водночас, приймаючи до уваги, характер та кількість допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, зокрема наїзд на потерпілого на нерегульованому пішохідному переході, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому у максимальному розмірі також і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

44. В той же час, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, досудову доповідь органу пробації, притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше і вчинення ним необережного злочину, а також те, що обвинувачений під час ДТП у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому також вважає за можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням, та покласти на нього додатково обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

VII. Рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні.

45. Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

46. Частина 5 ст.128 КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

47. Частина 1 ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

48. Водночас, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

49. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

50. Таким чином, суд вважає, що оскільки потерпілий ОСОБА_6 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 зазнав моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 500000,00 грн., а обвинувачений у повному обсязі визнав цивільний позов, то позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000 грн. підлягають задоволенню.

51. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

52. Під час судового розгляду, потерпілий та його представник заявили, що вони відмовляються від позовних вимог до ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА», оскільки потерпілий вже отримав від страхової компанії суму страхового відшкодування (матеріальної та моральної шкоди) у повному обсязі. Підтвердили, що наслідки відмови від позову, які були роз`яснені судом, їм зрозумілі. На підтвердження відмови від позову до страхової компанії, також подали письмову заяву.

53. Частина 3 ст.206 ЦПК України передбачає, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

54. Таким чином, судом вважає, що провадження про стягнення з ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 61537,77 грн., а також моральної шкоди в розмірі 3076,88 грн., підлягає закриттю.

VІIІ. Речові докази.

55. Речові докази, під час судового розгляду, сторонами не заявлені.

ІX. Процесуальні витрати та заходи заходи забезпечення кримінального провадження.

56. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

57. Відповідно до актів здачі приймання висновку експерта загальна вартість експертиз становить 10602,00 грн. (висновок №24-4064 6058,24 грн.; висновок №24-3258 2271,84 грн.; висновок №24-3257 2271,84 грн.).

58. Таким чином, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення Одеським науково дослідним інститутом Міністерства юстиції України експертиз на суму 10602,00 грн.

59. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

60. Таким чином, арешт накладений на автомобіль «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.06.2024 року (справа №947/17826/24) підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три (3) роки.

2. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк три (3) роки.

3. Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку виконання наступних обов`язків: 3.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3.3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

5. Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» () про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 61537,77 грн. та моральної шкоди у розмірі 3076,88 грн., - закрити в цій частині, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

6. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 10602 (десять тисяч шістсот дві) гривні.

7. Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.06.2024 року (справа №947/17826/24) на автомобіль «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 скасувати.

8. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

10. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1