Справа № 642/2684/25
Провадження № 1-кс/642/736/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора підозрюваного - ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000513 від 03.04.2025 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий: 22.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 21.10.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 міс., на підставі ст.ст. 70, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 08.04.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 7 міс.; 21.05.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 7 міс., звільнений після відбуття строку покарання; 31.07.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 08.04.2021 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 міс.; 05.11.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 07.03.2025 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000513 від 03.04.2025 у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000513 від 03.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м.Харкова за наступних обставин.

Так, 16.02.2025 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 зайшов у торгівельний павільйон із продажу алкогольних напоїв, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148, де побачив малознайомого йому потерпілого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знаходячись у вказаному павільйоні, ОСОБА_4 побачив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi» моделі 14С на 4/128 Gb у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння мобільним телефоном, який належить потерпілому.

Слідчий вказує, що реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 запропонував потерпілому ОСОБА_6 вийти разом з ним на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля будинку 148 по вулиці Полтавський Шлях у місті Харкові, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного власного збагачення, ОСОБА_4 попросив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi» моделі 14С на 4/128 Gb у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з метою здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон власнику, натомість маючи намір заволодіти ним та розпорядитися на власний розсуд. Потерпілий ОСОБА_6 у свою чергу, повіривши у щирість намірів ОСОБА_4 , передав йому свій мобільний телефон марки «Redmi» моделі 14С на 4/128 Gb у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 .

Таким чином, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, утримавши вказаний мобільний телефон при собі, ОСОБА_4 відійшов від потерпілого приблизно на один метр, та, повернувшись до нього спиною, дістав мобільний телефон марки «Redmi» моделі 14С на 4/128 Gb у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , із чохла-книжки, поклав його до своєї кишені, а, повернувшись до потерпілого, віддав йому лише чохол. Довівши свій злочинний умисел до кінця, заволодівши шляхом обману мобільним телефоном марки «Redmi» моделі 14С на 4/128 Gb у корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 4904 від 10.04.2025 3616 (три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 67 коп., ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Слідчий зазначає, що в подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3616 (три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 67 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 год. 30 хв.24 лютого 2022 року строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 573/2022 від 12.08.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 29.09.2022), будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин.

Так, 11.04.2025 приблизно о 19 год. 10 хв. ОСОБА_4 зайшов до торгівельного павільйону № 889 ТОВ «Кісет», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Малопанасівська, б. 35. Побачивши на прилавку біля касового апарату мобільний телефон марки «Redmi 9», Carbon Grey 4 GB RAM 64 GB ROM, імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , який належить продавчині павільйону - потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Також, слідчий вказує, що діючи по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпіла повернулася у протилежний бік до вітрини, ОСОБА_4 взяв з прилавку мобільний телефон марки «Redmi 9», Carbon Grey 4 GB RAM 64 GB ROM, імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 5455 від 21.04.2025 2854 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 67 коп., який знаходився у силіконовому чохлі «Soft touch», вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №5455 від 21.04.2025 182 (сто вісімдесят дві) грн. 93 коп., на екрані якого знаходилося захисне скло, вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 5455 від 21.04.2025 135 (сто тридцять п`ять) грн. 20 коп., у якому знаходилася карта пам`яті «Transcend Micro SD 128 GB», вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 5455 від 21.04.2025 430 (чотириста тридцять) грн. 03 коп., сім-карта оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 , вартість якої згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 5455 від 21.04.2025 не визначалась, та покинув місце вчинення злочину.

Незаконно заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3602 (три тисячі шістсот дві) грн. 83 коп.

20.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що провина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 02.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.04.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому від 03.04.2025; протоколом огляду речей від 04.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 11.04.2025; протоколом огляду місця події від 11.04.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій від 14.04.2025; протоколом огляду речей від 14.04.2025; протоколом огляду речей від 15.04.2025.

Також, слідчий вказує, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за умисні корисливі злочини проти власності, а також вчинив інкриміновані йому правопорушення під час іспитового строку, є достатні підстави вважати, що при застосуванні м`якшого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний, враховуючи його моральні якості, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкодити судовому провадженню; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності або перешкоджання судовому провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний свою провину визнав, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт або особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Судом встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000513 від 03.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

20.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказі здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 02.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.04.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому від 03.04.2025; протоколом огляду речей від 04.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 11.04.2025; протоколом огляду місця події від 11.04.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 14.04.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій від 14.04.2025; протоколом огляду речей від 14.04.2025; протоколом огляду речей від 15.04.2025.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти власності, не має стійких соціальних зв`язків, офіційних джерел доходу, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період відбуття іспитового строку за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2025, що є обтяжуючою обставиною, то є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_4 можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджати судовому провадженню;

- незаконно вплинути на потерпілих та свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності чи з метою перешкоджати судовому провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який раніше судимий: 22.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 21.10.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 міс., на підставі ст.ст. 70, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 08.04.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 7 міс.; 21.05.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 7 міс., звільнений після відбуття строку покарання; 31.07.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; 08.04.2021 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 міс.; 05.11.2024 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 07.03.2025 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Підозрюваним під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано. Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду.

З врахуванням положень, закріплених ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу в розмірі, зазначеному в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. (3028 х 60 = 181 680 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Суд вважає, що даний розмір застави, визначений з урахуванням вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, в достатній мірі гарантує виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що менший розмір застави у кримінальному провадженні не є достатнім для забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000513 від 03.04.2025 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів до 18 липня 2025 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 18 липня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 18 липня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_4 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.05.2025

Слідчий суддя ОСОБА_10