1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3010/25 1-кс/335/1958/2025
06 червня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нор-Кянк Республіки Вірменія, громадянина України, офіційно працевлаштованого у фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 , освіти повної середньої, неодруженого, такого, що проживає з жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, такого, що на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України,
05.06.2025 до суду надійшло клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно до ОСОБА_4 без права звільнення під заставу, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.07.2025.
За змістом клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, яке кваліфікується як умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, тобто дії особи, яка завдяки авторитету, іншим особистим якостям чи можливостям сприяє, спонукає, координує або здійснює інший вплив на злочинну діяльність, організовує або безпосередньо здійснює розподіл коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення такої діяльності, за відсутності ознак, зазначених у ч. 5 ст. 255 КК України - тобто особою, яка не перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, у тому числі у статусі «вора в законі», вчинені в слідчому ізоляторі, за обставин, викладених у клопотанні.
09 квітня 2025 року, ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
09 квітня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.
10 квітня 2025 року, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти цього ж дня.
05.05.2025 досудове розслідування зупинене у зв`язку з тяжкою хворобою підозрюваного ОСОБА_4
12.05.2025 виникла необхідність у проведенні слідчих дій, у зв`язку з чим досудове розслідування відновлено. Цього ж дня досудове розслідування зупинене у зв`язку з тяжкою хворобою підозрюваного ОСОБА_4
19 травня 2025 року, колегією суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районногосуду м. Запоріжжя від 10.04.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , скасовано та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 7 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 07.06.2025, однак, завершити досудове розслідування до визначеного строку не виявляється за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
- отримати дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні операторів стільникового зв`язку, а саме відомості про вхідні та вихідні телефонні дзвінки з номерів мобільних телефонів, що належать ОСОБА_4 ;
- провести огляд документів, вилучених в ході проведення тимчасового доступу у операторів мобільного зв`язку;
- отримати дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні банківських установ;
- провести аналіз інформації, отриманої з банківських установ;
- долучити до кримінального провадження розсекречені матеріали проведених в ході досудового розслідування НСРД, а також провести їх огляд;
- провести інші слідчі (розшукові) дії, в проведенні яких виникне потреба.
Клопотання прокурора про продовження тримання ОСОБА_4 під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) раховуючи тяжкість вчиненого злочину, перебування ОСОБА_4 на волі та усвідомлення невідворотності покарання за їх вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
2) ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки знає їх анкетні дані та місця мешкання;
3) ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином;
4) ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, у зв`язку з відсутністю стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
-? при обранні особистої поруки не встановлено осіб, які є такими що заслуговують на довіру та зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків;
-? при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_4 невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, досудове слідство приходить до висновку, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 активно перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження, що не дозволить виконати прийняті щодо нього процесуальні рішення та може продовжити злочинну діяльність.
Також у клопотанні прокурора не зазначено, однак до клопотання додано постанову заступника керівника запорізької обласної прокуратури від 04.06.2025 про продовження строку досудового розслудвання у цьому кримінальному провадження до трьох місяців, а саме до 09.07.2025.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Захисники підозрюваного ОСОБА_4 , адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечували.
Доводи сторони захисту в узагальненому виді полягали в такому:
1) незважаючи на відповідні висновки колегії суддів Запорізького апеляційного суду, викладені в ухвалі від 19.05.2025 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозра, про яку йому повідомлено, є необґрунтованою, оскільки в ній не викладено жодної конкретної обставини, що вказувала бодай на якусь ознаку об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України;
2) сторона обвинувачення намагається всіма можливими способами затягнути досудове розслідувння і тримання ОСОБА_4 під вартою попри низку доводів, що доводяться наданими стороною захисту фактами, на користь того, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятись від досудового розслідування, впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню; зокрема, будучи звільненим з-під 10.04.2025 і перебуваючи на волі до 19.05.2025, ОСОБА_4 не вчинив жодної спроби почати переховуватись, був у контакті із слідчим, повідомляв про своє місцеперебування, брав участь у слідчій дії, брав участь у судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у Запорізькому апеляційному суді, а після обрання вказаного запобіжного заходу добровільно зявився до слідчого для подальшого направлення до слідчого ізолятора;
3) раніше сторона обвинувачення вже зверталась з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.06.2025, посилаючись на те, що у звязку з тяжкою хворобою ОСОБА_4 досудове розслідування у період з 05.05.2025 по 19.05.2025 було зупинене слідчим; однак відповідна постанова слідчого про зупинення досудового розслідування була скасована ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_10 від 04.06.2025, а іншою ухвалою того ж слідчого судді від 04.06.2025 було відмовлено у продовженні строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ;
4) посилання прокурора на існування всіх без виключення ризиків, які відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу, також є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 є раніше не судимим; будучи обвинуваченим в межах іншого кримінального провадження, що перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, свої процесуальні обов`язки виконує належним чином; будучи звільненим з-під варти 19.02.2025 під заставу в розмірі 605 тис. грн., ОСОБА_4 від суду не ухиляється, інших обов`язків не порушує, є офіційно працевлаштованим, відповідно, має офіційний дохід, має міцні соціальні зв`язки з батьками і дружиною, що є достатніми запобіжниками, що позитивно впливають на процесуальну поведінку ОСОБА_4 ; відтак, на думку сторони захисту, навіть у разі продовження запобіжного заходу є всі підстави для його зміни на менш суворий вид.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, виходячи з такого.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В даному випадку під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою слідчим суддею встановлено таке.
09 квітня 2025 року, ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
09 квітня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.
10 квітня 2025 року, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти цього ж дня.
05.05.2025 досудове розслідування зупинене у зв`язку з тяжкою хворобою підозрюваного ОСОБА_4
12.05.2025 виникла необхідність у проведенні слідчих дій, у зв`язку з чим досудове розслідування відновлено. Цього ж дня досудове розслідування зупинене у зв`язку з тяжкою хворобою підозрюваного ОСОБА_4 .
У зв`язку з цим двомісячний строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення обчислювала до 21.06.2025.
19 травня 2025 року, колегією суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районногосуду м. Запоріжжя від 10.04.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , скасовано та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 7 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2025 була задоволена скарга адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанови слідчого від 05.05.2025 і 12.05.2025 про зупинення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а самі постанови - скасовані.
Вказана ухвала слідчого судді набрала законної сили 04.06.2025.
У зв`язку з цим, станом на 04.06.2025 строк досудового розслідування слід було вважати таким, що в силу вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України спливає через два місяці після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, тобто 09.06.2025.
Після цього, іншою ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою.
Як випливає з наведених вище обставин, фактично ухвалою слідчого судді від 04.06.2025 було відмовлено у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що існував на момент постановлення цієї ухвали, тобто на період 08-09 червня 2025 року, оскільки до 07.06.2025 залишається чинним запобіжний захід, застосований Запорізьким апеляційним судом.
В подальшому, постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 04.06.2025, вочевидь постановленої після оголошення слідчим суддею ухвали про скасування постанов слідчого про зупинення строку досудового розслідування, цей строк у вказаному кримінальному провадженні був продовжений до трьох місяців, тобто до 09.07.2025.
Таким чином, станом на час розгляду клопотання прокурора, що надійшло 05.06.2025, існує ухвала слідчого судді від 04.06.2025, якою у продовженні строку тримання ОСОБА_4 під вартою на період 08 і 09 червня 2025 року вже відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 КПК України, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Отже, в силу наведеної процесуальної норми ухвала слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2025 про відмову у продовженні строку тримання під вартою, яка наразі не є скасованою чи зміненою, підлягає негайному виконанню, а ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти негайно після припинення строку дії ухвали Запорізького апеляційного суду від 19.05.2025, тобто 07.06.2025, і з цієї дати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід буде вважатись припиненим.
Так само вказана ухвала слідчого судді підлягає врахуванню й під час розгляду клопотання прокурора, що надійшло 05.06.2025, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У ст. 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005).
Принцип правової визначеності також означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).
Основна мета верховенства права полягає, насамперед, в обмеженні влади держави над людиною, у забезпеченні від довільного втручання держави та її органів у певні сфери життєдіяльності людини (абзац перший підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Велика палата) від 20 червня 2019 року № 6-р/2019)
Також верховенство права означає, що органи державної влади не можуть діяти свавільно та зобов`язані дотримуватись правил, які даватимуть можливість передбачити заходи, що будуть застосовані в конкретних правовідносинах. На підставі зазначеного особа може передбачати й планувати свої дії та розраховувати на очікуваний результат (абзац шостий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Велика палата) від 2 березня 2015 року № 213?VIII від 23 січня 2020 року № 1-р/2020).
У контексті розгляду клопотання прокурора, що надійшло 05.06.2025, наведені вище правові висновки Конституційного Суду України означають те, що в силу принципу верховенства права постановлення слідчим суддею ухвали від 04.06.2025 про відмову у продовженні запобіжного заходу породжує у підозрюваного правомірні очікування на звільнення з-під варти після спливу строку раніше обраного запобіжного заходу, а факт існування одного судового рішення, яке підлягає виконанню, виключає ухвалення протилежного по суті судового рішення судом (слідчим суддею) тієї самої інстанції щодо того самого питання та на підставі тих самих доводів і доказів.
У протилежному випадку це призведе до порушення принципу верховенства права у частині правової визначеності і передбачуваності правозастосування, що врешті-решт потягне порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, за своєю правовою природою процесуальний інститут продовження запобіжного заходу передбачає безперервність його застосування у часі, що означає неможливість продовження запобіжного заходу після припинення строку його дії.
Відтак, самий факт продовження досудового розслідування до трьох місяців, тобто на період з 10.06.2025 по 09.07.2025, жодним чином не впливає на наведені вище висновки і не породжує нових підстав для вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу.
Також з наведених причин слідчий суддя не вбачає необхідності вдаватися до оцінки доводів сторін щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ч. 1 чт. 177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержання законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню

Повний текст ухвали оголошений об 11 год. 50 хв. 09.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1