Справа № 740/527/14
Провадження № 1-кп/740/30/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

- захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2013 року за № 0000080, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лосинівці Ніжинського району Чернігівської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, пенсіонер, одружений, має неповнолітню дитину (13 років), є особою з інвалідністю ІІ групи, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має вищу освіту, працює викладачем у Ніжинському агротехнічному інституті НУБіП України, одружений, має неповнолітню дитину (15 років), є особою з інвалідністю ІІІ групи, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Хороше Озеро Борзнянського (нині Ніжинського) району Чернігівської області, є громадянином України, має вищу освіту, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має дві вищі освіти, працює директором ТОВ «Газ експерт», розлучений, має неповнолітню дитину (11 років), раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області із січня 2014 року перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

07 травня 2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області ухвалено обвинувальний вирок у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2015 року скасовано вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 травня 2014 року, призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року закрито кримінальне провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за інкриміноване обвинуваченим діяння.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року скасовано ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_12 .

Розпорядженням керівника апарату Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2023 року № 3/205/23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 740/527/14.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 справу передано головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2024 року вказане кримінальне провадження зупинено до звільнення з військової служби обвинуваченого ОСОБА_7 та/або настання можливості брати участь у судовому провадженні.

27.01.2025 провадження в справі поновлено, призначено підготовче засідання на 11.03.2025, 14:00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2025 року призначено судовий розгляд указаного кримінального провадження на 11 квітня 2025 року 11:30 год.

11 квітня 2025 року судовий розгляд відкладено на 07 травня 2025 року 09:00 год.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 подав до суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Клопотання мотивоване тим, що у вказаному кримінальному провадженні обвинувачені перебувають під кримінальним переслідуванням з 2013 року, тобто більше 12 років, і до цього часу належна процедура до них державою не застосована, що у свою чергу нівелює актуальність самої процедури та завдання кримінального судочинства з огляду на положення ч. 5 ст. 28 КПК України, згідно з якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите, що до цього часу не здійснено, чим порушені конституційні права обвинувачених.

Поряд з цим із прийняттям Закону України № 768-ІХ від 14 липня 2020 року «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про заборону грального бізнесу». Тобто, закон визнано таким, що втратив чинність, а не внесено до нього зміни. Отже, з липня 2020 року такого закону взагалі не існує, а відтак не існує і заборон, визначених цим законом, а сам по собі гральний бізнес у редакції Закону № 2852-VІ від 22.12.2010 перестав бути кримінально караним діянням. Натомість, Законом України № 768-ІХ від 14 липня 2020 року «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» азартні ігри дозволено.

За змістом гіпотези, диспозиції та санкції ст. 203-2 КК України кримінально каране діяння отримало не зміну, а нову редакцію ст. 203-2 КК України, яке викладено законодавцем. Згідно з новою редакцією встановлено кримінальну протиправність діяння - організацію або проведення азартних ігор без ліцензії, тобто кримінально караною є дія з кваліфікуючою ознакою - «без ліцензії».

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи гіпотезу та диспозицію статті 203-2 КК України в редакції Закону України № 768-ІХ від 14 липня 2020 року та порівнюючи із кваліфікацією оголошеної підозри та обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за обвинувальним актом у вчиненні останніми зайняття гральним бізнесом, очевидно, що така кваліфікація їх дій не відповідає точній і чіткій оцінці, адже на законодавчому рівні не визнано, що зайняття гральним бізнесом та зайняття азартними іграми є одна і та ж дія.

Так, обвинувачені у цьому кримінальному провадженні обвинувачуються в тому, що діючи усупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україн» № 1334-VI від 15 травня 2009 року, вони займались гральним бізнесом, однак у диспозиції ст. 203-2 у редакції Закону України № 768-ІХ від 14 липня 2020 року поняття "гральний бізнес" взагалі відсутнє.

У абз. 3 п. 2 абз. 4 п. 3 мотивувальної частини Рішення (№ 6рп/2000 від 19.04.2000) Конституційний Суд України офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України, а саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Отже, законодавство про кримінальну відповідальність у сфері грального бізнесу змінилось настільки, що відбулась зміна ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого новою редакцією диспозиції ст. 203-2 КК України, тобто фактично нова редакція диспозиції вказаної норми закону криміналізує новий склад діяння, відповідальність за яке може настати, якщо дії вчинено після набрання чинності Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020 «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

Так, основним безпосереднім об`ктом злочину, передбаченого ст. 203-2 КК України, був і є встановлений порядок зайняття господарською діяльністю, але у редакції Закону України № 2852-VI від 22.12.2010, що діяла до 13.08.2020, він стосувався законодавчої заборони на здійснення грального бізнесу, як виду господарської діяльності взагалі, а в редакції Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020, що діє з 13.08.2020, такий порядок стосується тільки в частині законодавчої заборони на незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей та без ліцензії. Тобто, за наявності ліцензії азартні ігри законодавчо дозволено, в той час коли гральний бізнес був законодавчо заборонений за будь-яких підстав.

Таким чином, після скасування (втрати чинності) закону щодо заборони грального бізнесу та викладення новим законом заборон, повністю змінилася гіпотеза та описово-бланкетна диспозиція, у новій редакції фактично відбулось наповнення диспозиції ч. 1 ст. 203-2 КК України новим змістом, а саме: поведінка, що взагалі і була заборонена, відтепер дозволена, але для неї новим законом встановлено правила та умови. Як наслідок, новим змістом наповнився й об`єкт вказаного злочину, а саме звужено сферу суспільних відносин, які охороняються законом про кримінальну відповідальність та на які посягає кримінальне правопорушення.

Отже, на підставі Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020 втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна відповідальність за ст. 203 -2 КК України в редакції Закону України № 2852-VI від 22.12.2010.

У судовому засіданні всі обвинувачені та їхні захисники підтримали клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинувачених на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Зокрема, обвинувачені пояснили, що вони обізнані з правовою підставою закриття кримінального провадження стосовно них, і вони не заперечують проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 та просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що в межах указаного кримінального провадження суд першої інстанції вже приймав рішення про закриття кримінального провадження, але суд апеляційної інстанції скасував відповідну ухвалу суду, надавши оцінку всім доводам сторони захисту, які фактично аналогічні доводам указаного клопотання. Зокрема, зауважив, що зміна законодавства не є підставою для декриміналізації діяння, в якому обвинувачуються обвинувачені.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст. 9 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (частину першу статті 284 доповнено пунктом 4-1 згідно із Законом № 2810-IX від 01.12.2022). При цьому пункт 4 частини першої статті 284 виключено на підставі Закону № 2810-IX від 01.12.2022.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_4 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, за таких обставин.

На початку січня 2013 року ОСОБА_6 , будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, діючи з корисних мотивів та усвідомлюючи, що зайняття гральним бізнесом в Україні є забороненим видом господарської діяльності, розробив план злочинної діяльності, спрямований на організацію грального бізнесу в м. Ніжині Чернігівської області з метою отримання прибутку.

Так, у січні 2013 року ОСОБА_6 запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 його спільну реалізацію, на що одержав від нього згоду.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підшукали з числа своїх знайомих ОСОБА_5 , який розумівся в налагодженні та обслуговуванні гральних автоматів, та запропонували йому за винагороду надавати послуги з підключення, налагодження та технічного обслуговування гральних автоматів, на що отримали від нього згоду.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності її члени виконували наступні функції.

ОСОБА_6 як лідер організованої злочинної групи, здійснював загальне керівництво цією групою, підшукував приміщення та укладав договори оренди приміщень, а також підбирав обслуговуючий персонал для діяльності закладів, проводив інструктаж осіб, які проходили стажування перед влаштуванням на роботу у гральні заклади щодо режиму їх роботи, правил поведінки, порядку отримання грошових коштів від клієнтів для участі в азартних іграх, закріплення внесених коштів за допомогою спеціального ключа, видачі гравцям грошових коштів у разі їх виграшу, координував дії учасників групи, забезпечував фінансування злочинної діяльності групи, розподіляв отримані прибутки між членами організованого злочинного угруповання, здійснював контроль за діяльністю гральних закладів та за проведенням грального бізнесу, вживав заходів конспірації, що виражалось у маскуванні гральних закладів під кафе.

ОСОБА_7 , будучи активним членом організованої злочинної групи, відповідно до розробленого ОСОБА_6 плану злочинної діяльності, виконував організаційні функції, пов`язані з діяльністю гральних закладів, займався пошуком та придбанням гральних автоматів, приміщень для розташування гральних закладів та обслуговуючого персоналу.

ОСОБА_5 , будучи активним учасником злочинної групи, виконував дії з попереднього відбору, налагодження, ремонту та настройки системного забезпечення гральних автоматів.

Так, 15 січня 2013 року ОСОБА_6 , діючи з відома всіх учасників групи, з метою зайняття гральним бізнесом, уклав договір оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , з громадянкою ОСОБА_13 , де в подальшому члени злочинної групи організували зал гральних автоматів, та з метою прикриття незаконної діяльності замаскували заклад під кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

У свою чергу ОСОБА_7 за відома всіх учасників групи за кошти, які отримав від ОСОБА_4 , який не входив до складу організованої групи, придбав у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_14 38 гральних автоматів, які ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, попередньо оглянув на предмет їх технічної справності та можливості подальшої експлуатації.

Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перевезли зазначену техніку до приміщення кафе-бару «Спортклуб» за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 120, де ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, підключив гральні автомати до електромережі.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підшукали та найняли на роботу ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які відповідно до своїх обов`язків за грошову винагороду забезпечували функціонування зазначеного грального закладу.

Так, на порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 організували проведення азартних ігор, залучивши осіб, які безпосередньо надавали доступ до азартних ігор і забезпечували діяльність грального закладу, розмістивши гральні автомати з азартними іграми, обов`язковою умовою участі в яких є внесення гравцем грошових коштів (ставки), що дає змогу отримати виграш, і результат якої залежить від випадковості, в приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 .

Працівники вказаного закладу відповідно до розробленого плану злочинних дій передавали отримані грошові кошти від незаконної діяльності ОСОБА_6 , який у подальшому розподіляв отримані кошти між учасниками групи та здійснював інші розрахунки, пов`язані з діяльністю грального закладу.

У кінці травня 2013 року з метою попередження викриття злочинної діяльності правоохоронними органами ОСОБА_6 як лідер організованої злочинної групи прийняв рішення про закриття кафе «Спортклуб» та перенесення грального закладу в інші приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_7 , які він попередньо підшукав.

27 травня 2013 року ОСОБА_6 спільно з іншими членами групи перевезли 21 гральний автомат до нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яке винаймав ОСОБА_6 за договором про співпрацю від 20.08.2012 року, та 17 гральних автоматів - до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , яке також винайняв ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, підключив до електромережі в приміщенні кафе «От заката до рассвета» 21 гральний автомат.

З метою належного функціонування вказаного грального закладу ОСОБА_6 підшукав та найняв на роботу ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які відповідно до своїх обов`язків за грошову винагороду забезпечували функціонування зазначеного грального закладу.

Так, на порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» №1334-VI від 15.05.2009 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 організували проведення азартних ігор, залучивши осіб, які безпосередньо надавали доступ до азартних ігор і забезпечували діяльність грального закладу, та розмістили 21 гральний автомат з азартними іграми, обов`язковою умовою участі в яких є внесення гравцем грошових коштів (ставки), що дає змогу отримати виграш, і результат якої залежить від випадковості, у приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 .

Створивши умови для здійснення азартних ігор, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 контролювали діяльність грального закладу з метою отримання прибутку від грального бізнесу.

Одночасно з цим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виконували активні дії для відкриття іншого грального закладу за адресою: АДРЕСА_7 , де ОСОБА_5 за відома всіх учасників групи відповідно до відведеної йому ролі настроїв 17 гральних автоматів та підготував їх до підключення до мережі.

З метою функціонування вказаного грального закладу ОСОБА_6 підшукував на роботу ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , які повинні були згідно зі своїми обов`язками за грошову винагороду забезпечувати функціонування зазначеного грального закладу.

26 липня 2013 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , виявлено і вилучено 21 механічна конструкція, а саме: 3 механічні конструкції Multi screen gaminator, 2-Mega jack, 2-Multi Garnie, 4-Joker, 2-Multi Game, 3-«Розважальний відеоматеріал», та по одній механічній конструкції Crazy Monkey, Club, Lucky Roger, Video game, Lucki haunter, які згідно з висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 526 від 09.09.2013 року є ігровими автоматами і складаються з основних частин, а саме: корпус, блок живлення, монітор, пульт управління, купюроприйомник та ігрова плата, а також електронні ключі і грошові кошти в сумі 1060 грн.

Також 26 липня 2013 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_7 , виявлено і вилучено 17 механічних конструкцій, а саме: 4 конструкції MEGA JACK, 2-GARAGE, та по одній механічній конструкції VIDEO GAMES, «НЕ RETURN OF PHARAON, CREZI MONKEU, «Будьмо», VIDEO GAME, Lucki haunter, CREZI MONKEU, FRUIT COCKTAIL, ROCK CLIMBER, Lucki haunter, FAIRU LAND, які згідно з висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 528 від 09.09.2013 є ігровими автоматами і складаються з основних частин, а саме: корпус, блок живлення, монітор, пульту управління, купюроприйомник та ігрової плати.

18 січня 2013 року ОСОБА_4 , який не входив до складу організованої групи, надав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 52 000,00 грн для організації грального бізнесу, а саме: для облаштування грального закладу, закупівлі гральних автоматів, а також надавав поради та вказівки з приводу режиму роботи та місця здійснення вказаної діяльності. Після чого ОСОБА_7 за відома всіх учасників групи придбав у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_14 38 гральних автоматів, які ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, попередньо оглянув на предмет їх технічної справності та можливості подальшої експлуатації.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, як зайняття гральним бізнесом, вчинене організованою групою; дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, як зайняття гральним бізнесом, вчинене організованою групою; дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, як зайняття гральним бізнесом, вчинене організованою групою; дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України, як співучасть як пособника у зайнятті гральним бізнесом.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналогічні вимоги обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння, містяться у статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, та в практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні у справі "Scoppola v. Italy (№ 2)" (2009) ЄСПЛ поклав в основу правової позиції щодо тлумачення частини першої статті 7 Конвенції те, що в європейському та міжнародному масштабі склався консенсус стосовно обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння.

Згідно зі ст. 147 Конституції України офіційне тлумачення законів України здійснює Конституційний Суд України.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 19.04.2000 № 6-рп/2000 Конституційний Суд України офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той Закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

На момент вчинення інкримінованих обвинуваченим дій, а саме січень-травень 2013 року диспозиція ч. 1 ст. 203-2 КК України була викладена у наступній редакції: «Зайняття гральним бізнесом».

Станом на момент розгляду вказаного кримінального провадження, тобто станом на 07 травня 2025 року диспозиція ч. 1 ст. 203-2 КК України викладена у наступній редакції: «Організація або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет».

З прийняттям Закону України від 14 липня 2020 року № 768-ІХ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про заборону грального бізнесу».

Тобто Закон України «Про заборону грального бізнесу» визнано таким, що втратив чинність, а не внесено до нього зміни. Отже, з липня 2020 року такого закону не існує, відтак, не існує і заборон, визначених цим законом. Сам по собі гральний бізнес у редакції Закону № 2852-VІ від 22.12.2010 перестав бути кримінально караним діянням.

Тобто станом на час розгляду вказаного кримінального провадження втратив чинність Закон України «Про заборону грального бізнесу», порушення якого згідно з висунутим обвинуваченням стало підставою для складення обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні.

Порівнюючи гіпотезу та диспозицію ст. 203-2 КК України (у редакції Закону України від 14 липня 2020 року № 768-ІХ) із формулюванням обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , можна зробити висновок, що кваліфікація їх дій не відповідає точній і чіткій оцінці, адже на законодавчому рівні не визнано, що зайняття гральним бізнесом та зайняття азартними іграми є одна і та ж дія.

Сукупність цих дій законодавця суд розцінює, як декриміналізацію ст. 203-2 КК України, а тому наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 слід задовольнити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Тому закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з нереабілітуючих підстав не звільняє їх від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Наведене узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км23), відповідно до яких закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

За таких обставин, на підставі ст. 122, 124 КПК України слід стягнути із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3912,00 грн, по 987 грн з кожного.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 10, 100, 122, 124, 284, 331, 369 372, 479-2 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2013 року за № 0000080, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у загальному розмірі 3912 (три тисячі дев`ятсот дванадцять) гривень, по 987 (дев`ятсот вісімдесят сім) гривень з кожного.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 40 грн (купюри по 20 грн КЗ 0106221, КЕ 0710921), які здані до Чернігівського відділення АТ «Укрексімбанк», відеореєстратор Genius DVP із зарядним пристроєм; 25 ключів (вилучених під час обшуку в м. Ніжині по вул. Вокзальній, 10); грошові кошти в сумі 50 грн (одна купюра КЙ 3278745); грошові кошти в сумі 600 грн (3 купюри по 200 грн ВЧ НОМЕР_1 , ВА 0077842, ЗД 7238589); грошові кошти в сумі 70 грн (купюра 20 грн КВ 0501249, купюра 50 грн КН 1242181); два мобільні телефони SAMSUNG, SGH-X210 ІМЕІ НОМЕР_2 , HTC ІМЕІ НОМЕР_3 ; 17 механічних конструкцій: 4 конструкції MEGA JACK, 2 - GARAGE, та по одній механічній конструкції VIDEO GAMES, ТНЕ RETURN OF PHARAON, CREZI MONKEU, «Будьмо», VIDEO GAME, Lucki haunter, CREZI MONKEU, FRUIT COCKTAIL, ROCK CLIMBER, Lucki haunter, FAIRU LAND; 21 механічну конструкцію: 3 механічні конструкції Multi screen gaminator, 2 - Mega jack, 2 - Multi Garnie, 4 - Joker, 2 - Multi Game, 3 - «Розважальний відеоматеріал», та по одній механічній конструкції Crazy Monkey, Club, Lucky Roger, Video game, Lucki haunter; 5 ємностей для розміщення купюр ігрового автомату у формі 18*8,2*7,8 см залишити за місцем їх зберігання до вирішення питання про їх належність відповідній особі;

- розписку від 28.05.2012 від ОСОБА_25 про отримання від ОСОБА_6 5000 грн орендної плати на 1 арк., блокнот із записами на 32 арк., дві візитні картки в політурці зеленого кольору, повернути ОСОБА_6 ;

- два фрагменти листків, на яких нанесена таблиця, яка має назву «Отчет вокзальна», зошит шкільний у клітинку на 24 арк., зошит загальний у клітинку в обкладинці темного кольору з рукописним написом ручкою синього кольору « ОСОБА_26 », зошит загальний у клітинку на 40 арк., залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1