Єдиний унікальний номер № 333/3376/25
Провадження 1-кс/333/2037/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, в кримінальному провадженні, що 11.04.2025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, за участі прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідча СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2025.

В обґрунтування клопотання зазначила, що зібраними під час досудового розслідування доказами, встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ухвалою слідчого судді від 21.04.2025.

Слідчий та прокурор під час розгляду клопотання його підтримали та просять задовольнити. Також слідча зазначила, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного не виявляється можливим, оскільки необхідно отримати висновок дактилоскопічної експертизи, провести ряд слідчих (розшукових) дій, прийняти процесуальні рішення щодо речових доказів, тощо.

Підозрюваний та захисник заперечували проти продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягаючи на тому, що слідчий і прокурор не довели наявність ризиків, про які зазначили в клопотанні, тяжкість покарання за вказаний злочин не є визначальною, підозрюваний не збирається переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків чи вчиняти інше кримінальне правопорушення, та буде вчасно виконувати процесуальні обов`язки, а тому для забезпечення їх виконання можна обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, а в разі задоволення клопотання слідчого просили визначити найменший розмір застави передбачений законом. Захисник також вказав, що підозра необґрунтована і ніякі слідчі чи розшукові дії проводити не потрібно. Підозрюваний вказав, що він одружений без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дитини, яка не записана на нього, також повідомив, що має тимчасові підробітки від надання послуг з ремонту автомобілів та ритуальних послуг.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 11.04.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 за попереднього змовою з невстановленими особами з числа Державної прикордонної служби та митних органів, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, з метою незаконного збагачення, з подальшим перетинанням такими особами державного кордону України через смуги спрощеного контролю «зелений коридор».

Зокрема, ОСОБА_3 за. допомогою глобальної мережі «Інтернет» та кола знайомих, підшукував осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України за неправомірну вигоду в сумі 9000 доларів США та безпосереднє отримання від зазначених осіб грошових коштів за організацію їх безперешкодного перетину державного кордону України.

До злочинних обов`язків невстановлених осіб Державної прикордонної служби та митних органів входило за переданими ОСОБА_3 даними, без наявності документів, що надають право на перетин державного кордону України, пропустити через смугу спрощеного контролю «зелений коридор» осіб, вказаних ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 , діючи за попереднього змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, розуміючи законодавчу процедуру порядку перетину державного кордону України та законних підстав для цього, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити перетин державного кордону України.

В подальшому, 10 квітня 2025 року, у першій половині дня, в ході телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що має можливість допомогти останньому у безперешкодному перетині державного кордону України через смугу спрощеного контролю «зелений коридор», створивши у ОСОБА_7 уявлення про реальну можливість вирішення цього питання.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 16 квітня 2025 року, у період часу з 19 годин 40 хвилин по 20 годин 50 хвилин на території міста Запоріжжя, відбулася особиста зустріч ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , в ході якої були обговорені усі умови перетину державного кордону України, а саме ОСОБА_3 повідомив, що перетин буде відбуватись через смугу спрощеного контролю «зелений коридор» повідомивши, що ОСОБА_7 пропустять без будь-яких перевірок, а також оголосив, що вартість такої «послуги» становить 9 000 доларів США, та додатково 200 доларів за пришвидшення виготовлення ОСОБА_7 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 19 квітня 2025 року, приблизно о 08 годині 31 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_7 необхідні для подальшого безперешкодного перетину державного кордону України документи, а саме: копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, фотокартка ОСОБА_7 розміром 3х4 см., та грошові кошти у розмірі 9 200 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати вищезазначені данні та частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням особам з числа Державної прикордонної служби та митних органів, з метою забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України через смугу спрощеного контролю «зелений коридор», однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції під час отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

19.04.2025 об 11 год. 03 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

- заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.04.2025;

- рапортом о/у УСР в Запорізькій області ДСР НП України від 12.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.04.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.04.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.04.2025;

- протоколом огляду імітаційних засобів від 19.04.2025;

- протоколом огляду ОСОБА_7 та видачі останньому імітаційних засобів від 19.04.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.04.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.04.2025;

- протоколом обшуку автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 19.04.2025;

- протоколом огляду місця події від 19.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.04.2025.

21.04.2025 слідчим суддею Комунарського районного суду міста Запоріжжя відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18.06.2025 з можливістю внесення застави у розмірі 181 680 гривень., ухвалою Запорізького апеляційного суду змінено вказану ухвалу в частині строку застосування та визначено строк до 17.06.2025.

10.06.2025 на підставі постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000018 від 11.04.2025 продовжено до 3-х місяців, тобто до 19.07.2025.

Разом з тим, закінчити розслідування до моменту закінчення строку тримання під вартою ОСОБА_3 , а саме до 17.06.2025, слідчий не мав можливості, у зв`язку з тим, що по вищевказаному кримінальному провадженню необхідно виконати наступне:

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок призначеної дактилоскопічної експертизи, призначеної 28.05.2025;

-вирішити питання про визначення місця зберігання речових доказів, вилучених під час проведення невідкладного обшуку та огляду місця події;

-прийняти рішення відповідно до вимог п. 5.9. розділу V Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом ГПУ від 16.11.2012 №114;

-встановити осіб, з числа працівників Державної прикордонної служби та митних органів, які діяли у змові з ОСОБА_3 та повинні були б забезпечити безперешкодний перетин кордону ОСОБА_7 . При встановленні таких осіб вирішити питання про повідомлення останнім про підозру або виділення матеріалів відносно них в окреме провадження.

Вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не були здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин внаслідок особливої складності кримінального провадження, необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) та процесуальних дій для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, аналізу великого об`єму інформації.

Результати слідчих та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, мають значення доказів у кримінальному провадженні для судового розгляду, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказують слідчий і прокурор, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ухвалою слідчого судді від 21.04.2025.

Розуміючи тяжкість вчиненого злочину, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який неодружений, немає на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, тому може безперешкодно змінити місце мешкання, чим може створювати перешкоди під час здійснення подальшого досудового розслідування та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, встановлено, що 19.04.2025 ОСОБА_3 після особистої зустрічі з потерпілим ОСОБА_7 та отримання від нього грошових коштів у розмірі 9 200 доларів США почав втікати за допомогою транспортного засобу, та на законні вимоги співробітників поліції зупинитись - ніяк не реагував. Тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_3 , який особисто знайомий з особами, яким надавав послуги щодо незаконного виготовлення документів, які є підставою для безперешкодного перетину державного кордону України, у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на свідків, які ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

При цьому слід враховувати, що відповідно до норм КПК України, допит свідків має також проводитися під час судового розгляду. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів та дослідження їх судом.

Крім того, необхідно взяти до уваги, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, тому зазначене вище в сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3, ч.1 ст.177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 на теперішній час офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, у зв`язку з чим останній, з метою отримання засобів та коштів для існування, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям "ризик" - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду і слідства; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного буде саме тримання під вартою.

Слідчим суддею відхиляються доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Документи додані до клопотання про продовження запобіжного заходу, у своїй сукупності свідчать про достатність підстав на даному етапі кримінального провадження вважати висунуту ОСОБА_3 підозру обґрунтованою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, слідчий суддя вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та домашній арешт розраховані в першу чергу на сумлінне дотримання підозрюваним їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його підозрюють, та наступного покарання, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що обставини наведені слідчим в клопотанні виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, тому воно підлягає задоволенню.

Водночас, відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 182 КПК України та з урахуванням обставин кримінального правопорушення і наявних ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий суддя також вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та зменшити розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2025, залишивши без змін обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що будуть покладені на підозрюваного в разі внесення застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 183, 193-194, 196, 199, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 332 КК України, залишити без змін та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять вісім днів, тобто до 19 липня 2025 року включно, з утриманням в установі для попереднього ув`язнення.

Клопотання захисника про зменшення розміру застави - задовольнити.

Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2025 зменшити до тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 грн. 00 коп., залишивши без змін обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що будуть покладені на підозрюваного в разі внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 19 липня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 17.06.2025 о 12 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1