Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1753/25
Провадження № 1-кс/935/396/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2025 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи у володінні якої знаходиться майно ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 21.07.2025 до ЄРДР № 0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

установив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду звернулась слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_5 з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи його тим, що у ході досудового розслідування виникла необхідність в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби, а саме автомобіль марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль Mersedes Benz Sprinter д.н.3. НОМЕР_2 , які мають механічні пошкодження, отримані внаслідок вищевказаної події з метою їх збереження та необхідністю проведення судових експертиз.

Органом досудового розслідування зазначено, що 20 липня 2025 року близько 15 год. 15 хв. на АД М-06 «Київ-Чоп» 106км. у напрямку м. Житомир, ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_3 не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, гр. України, внаслідок чого автомобіль Volkswagen Caddy здійснив з?їзд у кювет.

В результаті ДТП тілесні ушкодження отримали: водій автомобіля марки Volkswagen Caddy гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, діагноз: перелом нижньої третири лівої гомілки, останнього доставлено до Коростишівської ЦРЛ, надано медичну допомогу, від госпіталізації відмовився, пасажири автомобіля марки Volkswagen Caddy: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженка м. Київ та жителька АДРЕСА_3 , діагноз забій лоба та лівого коліна, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженка м. Київ, проживає в АДРЕСА_3 , українка, діагноз забій шийного відділу хребта та лівої гомілки, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, діагноз: забійна рана першого пальця правої стопи. Відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Автомобілі марки Volkswagen Caddy д.н.3. НОМЕР_1 , Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 у відповідності до постанови слідчого СВ відділу поліції №1 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області визнано речовими доказами в межах кримінального провадження за №0000214 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що власником автомобіля марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_2 . Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що власником автомобіля марки Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

Майно що було вилучено в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобілі марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_8 , Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 є речовими доказами у кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів, наведених у ньому та просила його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходиться майно ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Особа, у володінні якої знаходиться майно ОСОБА_6 до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення, оскільки воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчим доведено необхідність накладення арешту на вище перелічене майно з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.

Накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.07.2025 за № 0000214, відповідає завданням у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі з огляду на те, що майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобілі марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_8 , Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 є речовими доказами у кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, оскільки невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також слідчий суддя враховує, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому клопотання про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ч. 1-3 ст. 170, ч. 1 ст. 172, ч. 5 ст. 173 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз на автомобіль марки Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_9 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає: АДРЕСА_2 та автомобіль марки Mersedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1