КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києвавід 08 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києвавід 08.08.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від розгляду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000752 від 21.08.2024.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3

18.08.2025 до Київського апеляційного суду із суду першої інстанції надійшли матеріали судового провадження за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000752 від 21.08.2024.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів __________________________________________________________________

Справа № 761/28155/25 Слідчий суддя - ОСОБА_5

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6504/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження окремих судових рішень, якими не завершується розгляд кримінального провадження по суті, має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції, та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Положеннями ч. 1 ст. 81 КПК, окрім іншого, передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвал суду про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення суду першої інстанції.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді, то вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відсутні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 376, 392, 399 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києвавід 08 серпня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1