Справа № 953/4399/25
Провадження № 1-кп/953/783/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 25.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Комишуваха Попаснянського району Луганської області, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, який не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 о 02:00 ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_3 раніше проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, з раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, стоячи ліворуч від ОСОБА_4 , коли остання перебувала у положенні сидячи, схопив потерпілу пальцями лівої руки за ділянку передпліччя лівої руки, сильно стиснувши пальці, після чого потягнув потерпілу у напрямку до себе, в результаті чого ОСОБА_4 встала на ноги. В подальшому, перебуваючи у положенні стоячи один навпроти одного обличчям до обличчя, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_4 пальцями обох рук за передпліччя обох рук, сильно стиснувши пальці та завдавши потерпілій фізичного болю.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-703/2025 від 28.04.2025 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді 2-х синців на лівому передпліччі, що відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості.

Враховуючи, що ступінь родинних відносин, спорідненості між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також характер насильства відповідають критеріям, визначеним у ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дане кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків, пов`язаних із домашнім насильством.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується як скритна людина, інформація, яка компрометує особу обвинуваченого, відсутня, не має на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку, не має інвалідності, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті особливої частини КК України у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема і направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми та заборони перебування в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Обмежувальні заходи при призначенні покарання можуть бути застосовані судом як за ініціативою (клопотанням) прокурора, так і за власною ініціативою суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше проживав з ОСОБА_4 однією сім`єю при тому, що вони не перебували у шлюбі між собою; характер фізичного насильства, яке обвинувачений вчинив стосовно потерпілої, положення статей 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд висновує про те, що дане кримінальне правопорушення є пов`язаним із домашнім насильством і до обвинуваченого слід застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, який передбачений ст. 91-1 КК України.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1