Справа № 304/832/25 Провадження № 1-кп/304/208/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000015 від 14 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Т.Пасіка Перечинського району Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а також несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних систем, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у період з 20 грудня 2024 року по 06 січня 2025 року, перебуваючи за місцем проживання АДРЕСА_1 , використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», скориставшись логіном та паролем, які йому стали відомі внаслідок допомоги ОСОБА_4 в оформленні кредиту, без відома та дозволу здійснив доступ до додатку «ОТП Банк 24», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи єдиний прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації і бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу банківського додатку «ОТП Банк 24», що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи відомості клієнта AT «ОТП БАНК» ОСОБА_7 , увів персональний ідентифікаційний номер та отримав доступ до електронної автоматизованої системи мобільного додатку «ОТП Банк 24», у результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_4 , та здійснив наступні перекази коштів з картки AT « ОТП БАНК» № НОМЕР_1 : 20 грудня 2024 року на платформу інтернет казино п`ять платежів в розмірі 990 грн, 1 000 грн, 5 030 грн, 900 грн та 1 000 грн на загальну суму 8 920 грн; 21 грудня 2024 року на свою особисту картку AT «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_2 в розмірі 2 500 грн та на платформу інтернет казино шість платежів в розмірі 3 020 грн, 199 грн, 500 грн, 300 грн, 1 000 грн та 1000 грн на загальну суму 8 519 грн; 22 грудня 2024 року на платформу інтернет казино сім платежів у розмірі 550 грн, 1 000 грн, 1 000 грн, 2 015 грн, 4 929, 50 грн, 450 грн, 9 552, 50 грн на загальну суму 19 497 грн; 23 грудня 2024 року на платформу інтернет казино один платіж в сумі 50 грн; 06 січня 2025 року на платформу інтернет казино шість платежів у розмірі 45 грн, 100 грн, 150 грн, 150 грн, 300 грн, 400 грн на загальну суму 1 145 грн.

Також ОСОБА_5 у період з 20 грудня 2024 року по 06 січня 2025 року в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово було продовжено, перебуваючи за місцем проживання АДРЕСА_1 , діючи з єдиним прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням власного мобільного телефону марки «Iphone» моделі «12» шляхом авторизації в додатку «ОТП Банк 24» з метою гри в онлайн казино, здійснив перекази грошових коштів з картки AT «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 : 20 грудня 2024 року на платформу інтернет казино п`ять платежів в розмірі 990 грн, 1 000 грн, 5 030 грн, 900 грн та 1 000 грн на загальну суму 8 920 грн; 21 грудня 2024 року на свою особисту картку AT «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_2 в розмірі 2 500 грн та на платформу інтернет казино шість платежів в розмірі 3 020 грн, 199 грн, 500 грн, 300 грн, 1 000 грн та 1000 грн на загальну суму 8 519 грн; 22 грудня 2024 року на платформу інтернет казино сім платежів у розмірі 550 грн, 1 000 грн, 1 000 грн, 2 015 грн, 4 929, 50 грн, 450 грн, 9 552, 50 грн на загальну суму 19 497 грн; 23 грудня 2024 року на платформу інтернет казино один платіж в сумі 50 грн; 06 січня 2025 року на платформу інтернет казино шість платежів у розмірі 45 грн, 100 грн, 150 грн, 150 грн, 300 грн, 400 грн на загальну суму 1 145 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 38 131 грн.

Тим самим ОСОБА_5 скоїв правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

У підготовчому судовому засіданні до суду подана угода про визнання винуватості, укладена 01 травня 2025 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на один рік та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням статті 75 КК України. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, при цьому просив на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, про що подав письмову заяву.

Захисник обвинуваченого просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджену в ній міру покарання із застосуванням статті 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у присутності захисника повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся, просив суд затвердити укладену угоду, а також призначити узгоджену в ній міру покарання. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно, розуміє надані йому законом права, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди, визначені статтею 473 КПК України, суть пред`явленого обвинувачення і вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом установлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди її сторони, визначена в межах санкції, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, з урахуванням положень 65, 66, 67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання. Укладення угоди є цілком добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

При призначенні покарання суд ураховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних систем є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Суд ураховує дані про особу винного: ОСОБА_5 за місцем проживання охарактеризований як такий, що на території Т.Пасіцької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області активної громадської позиції не проявляє, у громадських місцях поводить себе задовільно, скарг від сусідів і односельчан до виконкому сільської ради не надходило, відомостей про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності у виконкомі сільської ради немає, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працює, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив вперше.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд уважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, умови такої не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Суд уважає можливим застосувати статтю 75 КК України з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, угоду про визнання винуватості слід затвердити.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Строк застосування запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, закінчився 14 квітня 2025 року. Підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 01 травня 2025 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на п`ять років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, повернути обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: ОСОБА_1