Справа №212/4455/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000460 від 05.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 24.10.2024 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого за ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв фізичне, психологічне та економічне насильство відносно ОСОБА_6 , 1989 р. н., з якою перебував у близьких відносинах та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Зокрема, 15.07.2024 р. об 18:30 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , умисно вчинив відносно ОСОБА_6 , з якою перебував в близьких відносинах, домашнє насильство фізичного характеру, яке виразилось в нанесенні ударів кулаком в обличчя потерпілої, в зв`язку із чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана скроневої ділянки ліворуч, забій правої кисті, що призвело до фізичних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

Крім того, 16.03.2025 р. об 13:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких відносинах, психологічне домашнє насильство у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 . Таким чином відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2025 року по справі № 212/3201/25 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 04.04.2025 р. об 20:25 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких відносинах, економічне домашнє насильство, яке виразилось у розпорядженні грошовими коштами потерпілої на особисті потреби на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 систематично у період часу з 15.07.2024 р. по 04.04.2025 р. вчиняв відносно ОСОБА_6 , з якою перебував у близьких відносинах та спільно мешкав, фізичне, психологічне та економічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, у відчутті хронічного страху за своє життя, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 24 квітня 2025 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався в суді беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання ОСОБА_3 .

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпіла ОСОБА_6 висловила свою згоду письмово на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 126-1 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Захисник не заперечував проти затвердженні угоди, умови якої відповідають вимогам закону.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного вмотивування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 КК, яке є згідно із ст. 12 КК України нетяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК. Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який офіційно не працює, не одружений, раніше судимий.

При цьому суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , як то щире каяття обвинуваченого.

Натомість, суд враховує обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, таку як рецидив злочинів.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного, економічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство).

Крім того суд зазначає, що ОСОБА_3 був засуджений за вироком від 24.10.2024 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений за ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, однак вчинив новий злочин у період випробувального терміну.

Отже, при призначенні обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 71 КК сторонами угоди про визнання винуватості було визначено остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання до нового покарання за ст. 126-1 КК невідбутої частини покарання обвинуваченого за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24 жовтня 2024 року в вигляді 3 років 1 місяців позбавлення волі.

Внаслідок наведеного вмотивування, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, та призначити винній особі узгоджене сторонами угоди покарання: за ст. 126-1 КК у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; відповідно до ч. 1 ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24 жовтня 2024 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Підстави для зміни запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до заново призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24 жовтня 2024 року в вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі остаточно визначити покарання ОСОБА_3 в вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня початку його фактичного відбування.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набуття чинності вироком суду - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1