Єдиний унікальний номер 205/9150/25
Номер провадження 1-кс/205/681/25
Єдиний унікальний номер № 205/9150/25
Провадження № 1-кс/205/681/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000755 від 13.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, неодружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом в посаді командира бойової машини військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 28 березня 1990 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 діб.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що 12.06.2025 року близько 22 години 25 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повертаючись після спільного розпиття спиртних напоїв разом зі своєї співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її батьком потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та супроводжуючи останніх до місця їх мешкання, проходячи вулицею Чорноземна біля будинку № 24-А в м. Дніпрі, вздовж розташування дренажного каналу, вступив у словесний конфлікт з потерпілим, в процесі якого, у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме потерпілому ОСОБА_9 , реалізуючи який ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_9 , користуючись порушенням координації рухів та рівноваги під час ходіння ОСОБА_9 через сильне алкогольне сп`яніння, штовхнув останнього правою рукою в область грудної клітини, внаслідок чого потерпілий впав на спину, після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_8 , наказав в грубій формі ОСОБА_9 залишатися на відстані, а сам підійшов до потерпілого, та, знаходячись в безпосередній близькості до нього, присів над ОСОБА_10 , який продовжував лежати на землі обличчям догори, дістав з наплічної сумки, наявний в нього розкладний ніж, який визначив знаряддям вчинення злочину, та, утримуючи його в правій руці, наніс потерпілому різану рану в області шиї, що є життєво-важливим органом, внаслідок чого сталася гостра крововтрата, від якої ОСОБА_9 помер на місці.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

13.06.2025 року о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 України.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного, який заперечував свою причетність до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та його захисника, який просив обрати більш м?який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно із положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1 Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені наступні ризики відносно підозрюваного ОСОБА_5 :

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 немає стійких соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері, розпиття спиртних напоїв в недозволених місцях, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 років до 15 років, а тому, розуміючи тяжкість вчиненого ним злочину, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою, як запобіжним заходом або відбуванням покарання. До того ж, слідчий суддя враховує наявність військового стану, а також близькість розташування до лінії фронту міста Дніпра;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 має мотив та можливість вплинути на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_5 раніше знайомий із переліченими особами, перебуває у стосунках із ОСОБА_8 та йому відомі місця їх перебування, проживання;

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 року зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя зазначає, що ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Вирішуючи питання про обрання міри запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, підозрюваний стійких соціальних зв`язків не має, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, а також будь-яких осіб не має, та перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, усі вищезазначені обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки, на думку слідчого судді, інші запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками для даного кримінального провадження, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. До того ж, в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до особистості свободи.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави в рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з урахуванням відсутності медичних документів на підтвердження неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178, 183-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000755 від 13.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з 13 червня 2025 року до 11 серпня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1