Справа № 646/4151/25
№ провадження 1-кс/646/1162/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01.05.2025,

встановив:

У провадженні слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 знаходиться на розгляді ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01.05.2025 (справа №646/4151/25, провадження №1-кс/646/1130/2025).

08 травня 2025 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід судді слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 , в обґрунтування якої зазначено, що суддя ОСОБА_4 ухвала суду від 24.06.2024 у справі №646/6622/24, цитуємо: «Оцінка заявником викладених даних про дії матері дитини ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яку він вважає неправомірною та загальні твердження про злочинність її дій, обставинам, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не тотожне. Доводи, викладені у вищевказаній заяві ОСОБА_3 , не є відомостями про можливе вчинення кримінальних правопорушень у розумінні ст.214 КПК України». Суддя не знає статей 126-1 та 382 КК України та не може відрізнити вчинення кримінального злочину від інших дій. По обставинам заяви скаржника у цій справі про вчинення кримінальних злочинів у травні 2024 року з боку ОСОБА_7 пізніше було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

Суддя ОСОБА_8 ухвала суду від 08.08.2024 року у справі № 646/8156/24, цитуємо: «Оцінка заявником викладених даних про дії матері дитини ОСОБА_6 ОСОБА_7 , яку він вважає неправомірною та загальні твердження про злочинність її дій, обставинам, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не тотожне. Доводи, викладені у вищевказаній заяві ОСОБА_3 , не є відомостями про можливе вчинення кримінальних правопорушень у розумінні ст. 214 КПК України». Ухвала була скасована апеляційним судом, повернуто до розгляду в першу інстанцію та задоволено скаргу. Таким чином припущення слідчого судді відхилені апеляційним судом, що підтверджує необізнаність слідчого судді з положеннями статей 126-1 та 382 ККУ та які кримінальні злочини цими статтями передбачені.

Суддя ОСОБА_4 ухвала суду від 07.08.2024 у справі № 646/8167/24, цитуємо: «Крім того, зі змісту обставин, викладених у зазначеній заяві, не вбачається конкретних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відомості щодо якого підлягають внесенню до ЄРДР. Незважаючи на те, що у зверненні заявник стверджує про вчинення злочину у передбаченій ст. 126-1 КК України, вказана заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а викладені в ній відомості фактично зводяться до його незгоди з діями матері дитини ОСОБА_7 щодо визначення порядку та способу спілкування з малолітнім ОСОБА_9 , який був визначений рішенням суду. За таких обставин достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України не встановлено. Ухвала булавка сована апеляційним судом, повернуто до розгляду в першу інстанцію та задоволено скаргу.

Більш того судовим експертом психологом у лютому 2025 року встановлено психологічне насильство над дитиною та батьком з боку громадянки ОСОБА_7 . Таким чином припущення слідчого судді відхилені апеляційним судом, що підтверджує необізнаність слідчого судді з положеннями статей 126-1 та 382 КК України та які кримінальні злочини цими статтями передбачені.

Також окремо заявник звертає увагу, що слідчий суддя в порушення ч. 1 ст. 214 КПК України, що було предметом оскарження, взагалі не звернула уваги що була допущена бездіяльність з боку уповноваженої особи Харківської обласної прокуратури, що підтверджує систематичні порушення процесуальної норми з боку слідчого судді.

На думку заявника, суддя розглядала подібні скарги неодноразово але кожен раз порушувала вимоги ст. 214 КПК України, бо відповідно до цієї норми передбачено лише внесення відомостей до ЄРДР. Інших дій не передбачено зазначеною нормою статті 214 КПК України. А отже бездіяльність завжди пов`язана виключно з невнесенням відомостей до ЄРДР без будь яких інших припущень чи інших трактувань. Всі скарги подавалися виключно на невнесення відомостей до ЄРДР про іншу бездіяльність або діяльність в жодній скарзі мова не йшла.

Заявник ОСОБА_3 просив розгляд заяви про відвід слідчого судді розглядати без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про його час та місце повідомлявся своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від останнього на розгляд слідчому судді не надходило.

Слідчий суддя ОСОБА_4 була повідомлена про судовий розгляд заяви про відвід, проте у судове засідання не з`явилася.

Враховуючи положення статті 81 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання, оперативного виконання завдань кримінального провадження з одночасним дотриманням прав, свобод та інтересів учасників провадження і забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, слідчим суддею визнано можливим здійснювати розгляд заяви про відвід у відсутність особи, якій відвід було заявлено та осіб, які відвід слідчому судді заявили.

Дослідивши матеріали скарги та заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 , суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу (ст. 80 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», вбачається, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно доп.п.1,2ч.7ст.56 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засаді правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.05.2025 на розгляд слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 була передана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01.05.2025.

Слідчим суддею було призначено судове засідання з розгляду вказаної скарги на 09.05.2025 о 10-30 годині.

Під час судового засідання в означену дату, за участі заявника ОСОБА_3 , слідчим суддею ОСОБА_4 оголошено щодо надходження заяви про відвід судді, з`ясовано думку заявника щодо заяви про відвід, які її підтримав. У зв`язку з викладеним судом вирішено передати заяву про відвід слідчого судді для розгляду іншому судді.

Під час судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Харківської обласної прокуратури, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Посилання заявника на відмову слідчим суддею ОСОБА_4 у задоволенні інших скарг ОСОБА_10 не може бути безумовною підставою для задоволення відводу судді від розгляду вищевказаної скарги.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії», виходив з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їхніх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, щоб не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, у тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на те, що ОСОБА_3 не надав на розгляд суду письмово викладені обставини, які б обґрунтовували підстави заявлення відводу слідчому судді, а тому суд дійшов висновку, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду скарги слідчим суддею.

З урахуванням викладеного вище, заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, які могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 передбачені ст. 75 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01.05.2025 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1