У Х В А Л А

05.08.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці подання провідного інспектора Жмеринського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Жмеринського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, яке обґрунтував тим що, 08.08.2024 року набрав законної сили закон України «Про внесения змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів » від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Цим Законом внесено зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрата вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів громадян.

Відповідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність що скасовує (декриміналізує) злочинні діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, мас зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Відповідно до частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена і підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи викладене, керуючись пунктом 13 статті 537, частини 1 пункту 2 частини 2 статті 539 К1ІК України, а також частини 2 статті 74 КК України ДУ «Центр пробації» направляє матеріали стосовно засудженої ОСОБА_5 для вирішення питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання незаперечувала з приводу його задоволення, шляхом приведення судового рішення щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону.

Представник відділу з питань пробації у судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглянути клопотання у його відсутність та задовольнити його.

Засуджена у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, будь яких клопотань до суду засуджена не подавала.

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На підставі викладеного суд ухвалив провести розгляд клопотання у відсутність засудженого та представника відділу з питань пробації.

Розглянувши подання провідного інспектора Жмеринського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 , , заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2022 ОСОБА_5 засудженого за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 3 ст. 4 КК України - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022" прожитковий мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2022 року становить 2 481 гривні, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1240.5 гривні на 2022 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 2 481 гривні.

Частини 2 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0.5 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

За вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2022 подія вчинення злочину відбулась 22.10.2022, вартість викраденого майна становить 2878.10 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, та звільнити засуджену ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2022 року.

Керуючись ст. 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від покарання призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2022 року, яким її засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1