Справа № 646/8719/24
№ провадження 1-кп/646/507/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 09.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання та вважає доведеним висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні та наявність підстав для продовження запобіжного заходу, заслухавши обвинуваченого та захисника, інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

08.04.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, 31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 06.09.2024 року (включно).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.08.2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 13.10.2024 року (включно).

Після чого запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз 12.03.2025 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.05.2025 року (включно).

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що до завершення судового розгляду та ухвалення рішення по суті потрібно допитати потерпілих, свідків, експертів, дослідити речові докази, у разі необхідності, провести інші процесуальні дії. Однак, з урахуванням особливостей оцінки доказів під час судового розгляду здійснити зазначені дії неможливо до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У той же час, ризики, що стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і не зникли.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, надають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, тобто існує наявність ризиків передбачених п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, може незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у зазначеному кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім того, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, його процесуальна поведінка на досудовому розслідуванні, надає підстави вважати, що останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, тобто намагатись затягувати розгляд кримінального провадження, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

При цьому при встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих та експертів сторона обвинувачення виходить із передбаченої статтями 23 та 224 КПК України процедури отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, може спонукати ОСОБА_4 до втечі до іншого міста, населеного пункту, або навіть до іншої країни, щоб переховуватися від суду.

Що стосується клопотання сторони захисту про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як вбачається з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст 286-1 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, крім того, вищевказане правопорушення поєднане із спричиненням смерті потерпілому, тобто, злочин, який спричинив загибель людини. Отже, з огляду на вище перелічене та враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає за можливе задоволення зазначеного клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також вік обвинуваченого, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Також слід зазначити, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілого та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави продовження строку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи викладене, є обґрунтовані підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_4 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Суд вважає за неможливе визначення розміру застави для обвинуваченого відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив смерть потерпілого ОСОБА_8 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Виходячи з наведеного є всі підстави задовільнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 03.07.2025 року (включно).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 03.07.2025 року (включно).

Строк дії ухвали до 03.07.2025 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя - ОСОБА_1