Провадження № 1-кс/161/4660/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 11 серпня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням підозрюваної можливості відчужувати, розпоряджатись ним для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання у кримінальному провадженні №0000454 від 23.05.2025, а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 на праві власності.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчими слідчого управління ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 23.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191, ч. 3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в період часу з 23.06.2025 по 26.06.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, нарахованими в якості премій працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, привласнили грошові кошти на загальну суму 301 200 гривень, що нараховувалися в якості премій працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області в червні 2025 року, якими разом із співучасниками розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, в період часу з 25.07.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, нарахованими в якості премій працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області, привласнили грошові кошти на загальну суму 287 620 гривень, що нараховувалися в якості премій працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Волинській області в липні 2025 року, якими разом із співучасниками розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, в період часу з 23.06.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , вимагали та в подальшому отримали неправомірну вигоду в розмірі 58 000 гривень за прийняття рішення в межах наданих повноважень, а саме щодо виплати премії ОСОБА_8 за червень та липень 2025 року.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Окрім того, в період часу з 23.06.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , вимагали та в подальшому отримали неправомірну вигоду в розмірі 24 500 гривень за прийняття рішення в межах наданих повноважень, а саме щодо виплати премії ОСОБА_9 за червень та липень 2025 року.

Крім того, в період часу з 23.06.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , вимагали та в подальшому отримали від останньої неправомірну вигоду в розмірі 13 000 гривень за прийняття рішення в межах наданих повноважень, а саме щодо виплати премії останній за червень 2025 року та висунули вимогу ОСОБА_10 щодо надання неправомірної вигоди в розмірі 13 000 гривень за прийняття рішення щодо виплати їй премії за липень 2025 року.

Крім того, в період часу з 25.07.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , вимагали та в подальшому отримали від останньої неправомірну вигоду в розмірі 13 000 гривень за прийняття рішення в межах наданих повноважень, а саме щодо виплати премії останній за червень 2025 року та висунули вимогу ОСОБА_11 щодо надання неправомірної вигоди в розмірі 13 000 гривень за прийняття рішення щодо виплати їй премії за липень 2025 року.

Крім того, в період часу з 25.07.2025 по 30.07.2025 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямованих на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , вимагали та в подальшому отримали від останнього неправомірну вигоду в розмірі 29 000 гривень за прийняття рішення в межах наданих повноважень, а саме щодо виплати премії останньому за липень 2025 року на загальну суму 65 722 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, ОСОБА_5 вручено 31.07.2025.

05.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Тобто, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.368 КК України.

Також, санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У свою чергу, підозрювана ОСОБА_5 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта має у приватній власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження належного ОСОБА_5 майна, а також для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання, з метою забезпечення невідворотності покарання, на майно підозрюваної необхідно накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна в якості додаткового покарання, без повідомлення про це підозрюваної, що є необхідним для забезпечення арешту майна, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт, майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання не з`явилися слідчий та прокурор, однак попередньо подали заяву про слухання клопотання у їхній відсутності, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, ОСОБА_5 вручено 31.07.2025.

05.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України, санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта має у приватній власності ОСОБА_5 на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання та для запобігання його передачі або відчуження, а тому клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 167; 170-173, 369-372, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000454 від 23.05.2025 року на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням підозрюваної можливості відчужувати, розпоряджатись ним, для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1