Справа № 489/5547/25
Провадження № 1-кс/489/1860/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

16 липня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором у кримінальному провадженні за №0000793 від 14.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Роздольне, АР Крим, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді водія-електрика 2 відділення безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Слідчим відділом ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000793, внесеному 14.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, стосовно ОСОБА_4 .

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного та сам підозрюваний заперечували проти клопотання. Підозрюваний свою вину визнає, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підозру за самовільне залишення військової частини йому не оголошували. Після затримання висновки для себе зробив, бажає жити та продовжити військову службу.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог чинного законодавства України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 14.07.2025, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно придбав ручну гранату типу «РГД-5» з підривачем типу «УЗРГМ-2».

14.07.2025 під час відпрацювання території парку «Дубки» заступником начальника УАЗОР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та начальником відділу УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , неподалік від забору медичного коледжу, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 79/1, було зупинено ОСОБА_4 для перевірки документів. В ході перевірки ОСОБА_4 повідомив, що в нього в сумці знаходиться корпус ручної гранати типу «РГД-5», котра відноситься до третьої категорії небезпечності, а саме обмежено небезпечна з підривачем типу «УЗРГМ-2», котрий відноситься до другої категорії небезпечності, а саме небезпечний, які останній незаконно придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

14.07.2025 о 12:00 год ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 15.07.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, довідками про категорію вибухонебезпечності, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, протоколом допиту підозрюваного. У судовому засіданні підозрюваний свою вину та обставини, викладені у повідомленні про підозру, визнав.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає доведеними обставини існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення. За інформацією з ІКС «ІПНП», мало місце самовільне залишення військової частини. В момент затримання не надав підтверджуючих документів щодо законного перебування поза межами військової частини. Проте, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, йому не вручалась, у судовому засіданні підозрюваний пояснив обставини залишення попередньої військової частини. У розшуку не перебуває, продовжує військову службу вже в іншій частині. Щодо соціальних зв`язків підозрюваний повідомив, що має двох неповнолітніх дітей, з дружиною посварився, однак бажає зберегти сім`ю та продовжити військову службу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення суд вважає недоведеним, оскільки саме лише те, що підозрюваний є військовослужбовцем не свідчить про можливість вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з обігом зброї. Враховуючи повідомлені підозрюваним у судовому засіданні обставини та висновки, які ним зроблені після затримання, суд вважає такий ризик недоведеним.

Крім того, прокурором не доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Посилання на такий ризик зазначено стороною обвинувачення формально.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, виходячи з даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, проходить військову службу, має двох неповнолітніх дітей, з дружиною хоч і перебуває у складних стосунках, проте не розлучений, має постійне місце проживання на території органу досудового розслідування, добровільно видав гранату та не завдав своїми діями шкоди.

Вказані обставини є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як найсуворішого запобіжного заходу.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження й інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 та вказують на наявність ризику того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, але при цьому не доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000793 від 14.07.2025 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 15.09.2025 включно.

Покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою (з урахуванням виконання бойових завдань);

- здати, у разі наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1