Провадження № 1-кп/752/1006/25
УХВАЛА

19 травня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 16 серпня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 336 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що після повідомлення ОСОБА_4 про підозру закінчились строки досудового розслідування, передбачені у ст. 219 КПК України. Вказав, що всупереч приписам ст. 290 КПК України захиснику ОСОБА_8 не було направлено повідомлення про завершення досудового розслідування та не забезпечено доступ до матеріалів досудового розслідування, що не може вважатися належною процесуальною дією, яка призводить до зупинення перебігу строків досудового розслідування. З огляду на це, на думку сторони захисту, направлення обвинувального акта до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування. Крім того вказав, що допит підозрюваних ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та повідомлення ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування здійснювалось в один день, без зазначення у процесуальних документах точного часу проведення відповідних процесуальних дій.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, мотивуючи невідповідністю обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме неузгодженістю фактичних обставин кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті, з реєстром матеріалів досудового розслідування, в якому міститься інформація щодо підозрюваного ОСОБА_9 , згадка про кого відсутня в обвинувальному акті. Вказав на суперечності правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 336, ст. 332 КК України, оскільки останній не є суб`єктом вказаних правопорушень. Також послався на зазначення в обвинувальному акті тверджень, що порушують права інших осіб, зокрема ОСОБА_10 , відносно якого обвинувачення не висувалося.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Вказав, що досудове розслідування кримінальному провадженні було завершено 16 листопада 2023 року о 14:38 шляхом повідомлення слідчим ОСОБА_4 та його захисника про завершення досудового розслідування. Однак у той же день 16 листопада 2023 року о 15:00 слідчим без відновлення досудового розслідування було повідомлено ОСОБА_3 про зміну підозри у даному кримінальному провадженні. Тобто відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 фактично обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими на стадії досудового розслідування він не був повідомлений про підозру у встановленому процесуальним законом порядку. Зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 у повідомлені про підозру від 19 серпня 2023 року і обвинувальному акті не співпадають.

Також захисник ОСОБА_7 подав скаргу на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 на час інкримінованих йому дій був військовою службовою особою, тому в силу приписів ст. 216 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні мало здійснюватись слідчими органами Державного бюро розслідувань. Отримавши повідомлення від слідчого Національної поліції України про початок досудового розслідування відносно військовослужбовця, керівник Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, чи його заступники, чи прокурори згаданої прокуратури були зобов`язані визначити підслідність у даному кримінальному провадженні за слідчими органів Державного бюро розслідувань, однак цього зробили. Таким чином, захисник просив визнати незаконною бездіяльність керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, його заступників та прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону - процесуальних керівників у кримінальному провадженні, котрі в порушення вимог ст. 36, ст. 216 КПК України, не вирішили питання про спрямування кримінального провадження для здійснення досудового розслідування до належного органу. Також просив на підстав ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України визнати недопустимими всі докази у кримінальному провадженні, які були отримані з порушенням правил підслідності.

Обвинувачені підтримали захисників.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотань сторони захисту, мотивуючи їх необґрунтованістю. Просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається.

Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з вимогами ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів справи, обвинуваченим було повідомлено про підозру 19 серпня 2023 року.

Постановою прокурора від 13 жовтня 2023 року строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 19 листопада 2023 року

16 листопада 2023 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

30 листопада 2023 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

01 грудня 2023 року обвинувальний акт надійшов до суду.

Таким чином, з урахуванням періоду ознайомлення сторонами з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, який не включається у строки, передбачені ст. 219 КПК України, підстав вважати, що після повідомлення обвинуваченим про підозру до дня направлення обвинувального акту до суду закінчився строк досудового розслідування, немає. Посилання сторони захисту на неповідомлення захисника ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування, в даному випадку, не впливає на порядок обчислення передбачених у ст. 219 КПК України строків та не може бути підставою для закриття кримінального провадження.

Перевіркою змісту обвинувального акта встановлено, що його складено у відповідності з приписами ст. 291 КПК України, зокрема обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Доводи захисників про посилання в реєстрі матеріалів досудового розслідування на допит підозрюваного ОСОБА_9 , обвинувачення якому в даному кримінальному провадженні не висувалось, неправильну, на думку сторони захисту, кваліфікацію дій обвинувачених, а також на порушення процедури повідомлення про підозру, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, натомість можуть бути предметом перевірки на стадії судового розгляду за результатами дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд не пізніше 10 днів після постановлення ухвали про його призначення, здійснювати судовий розгляд відкрито, суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Надаючи оцінку доводам скарги захисника на бездіяльність прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 126 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 336 КК України, вчинення яких відповідно до обвинувального акта ставиться ОСОБА_3 в провину, не належать до кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби.

За таких обставин, посилання захисника на бездіяльність прокурора щодо не визначення підслідності кримінального провадження за слідчими органів державного бюро розслідувань є безпідставними, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 216, 219, 284, 290, 291, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відмовити у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору.

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 336 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 19 травня 2025 року об 11:20.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1