справа № 208/8072/23
провадження № 1-кп/208/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000153 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючий машиністом крану на ПрАТ «Каметсталь», одружений, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно о 14.00 годині 16.04.2023 року, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого фактичного мешкання, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де у нього стався словесний конфлікт з ОСОБА_5 , яка прийшла відвідати його матір.

Під час зазначеної сварки, у ОСОБА_9 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом стискання руками можливо спричинити людині тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, схопив двома руками за руки потерпілої в області кисті та почав тягти в сторону іншої кімнати.

He зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 схопив її двома руками за тулуб та став тягнути до коридору.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна на тулубі, синців на обох верхніх кінцівках, саден на правій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК країни.

Позиція сторони обвинувачення полягає у тому, що потерпіла ОСОБА_10 періодично відвідувала матір обвинуваченого ОСОБА_9 у зазначеній квартирі, що начебто пов`язано з неналежним за нею доглядом. В зазначений у обвинуваченні час, дружина обвинуваченого спричинила потерпілій тілесні ушкодження.

Позиція сторони захисту полягає у тому, що потерпіла з незрозумілих причин періодично з`являлась у квартиру обвинуваченого, чим порушувала його право на приватне життя. Конфлікт дійсно мав місце, але ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не спричинялось.

По справі досліджені всі докази сторони обвинувачення та захисту. Потерпіла заявила, що враховуючи досліджені у справі обставини вона можливо потребує правової допомоги. В подальшому ОСОБА_10 в судові засідання не з`являлась.

Під час судового засідання, сторона захисту заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 внаслідок спливу строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання адвоката. Йому зрозуміло його право на повний судовий розгляд кримінального провадження та ухвалення у справі виправдувального вироку. Нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності, йому роз`яснено та є зрозумілим. Просив провадження у справі закрити.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених у клопотанні підстав.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначається:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України зокрема передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого на теперішній час обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу є кримінальним проступком, та карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 (два) роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

На теперішній час, з дня інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, сплив строк більше 2-х років. Троценко від суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався, і таким чином строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності позиції ОСОБА_9 та усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Розглядаючи питання заявлено потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов суд залишає без розгляду, що за змістом ч.7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілій пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 284 ч.2 п.1, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000153 по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України закрити, у зв`язку з звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій її право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом 7-ми днів з дня її оголошення. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Суддя ОСОБА_1